справа № 752/7367/23
провадження №: 2/752/4574/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

28.04.2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовною заявою до Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, за змістом позовних вимог позивач просить: зобов`язати Державне бюро розслідування порушити кримінальну справу на підставі злочину, який вчинив Кабінет Міністрів України за його зверненням; внести справу до реєстру та відкрити провадження; розпочати досудове розслідування викладених фактів; відшкодувати відповідачам шкоду здоров`ю, яку вони завдали; порушити карну справу до Кабінету міністрів України.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви з додатками вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини 1статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частина 3 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 03 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зобов`язує суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Оскільки Європейський суд з прав людини (даліЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

З вище наведеного вбачається, що ініційований позивачем спір фактично стосується необхідності організації досудового розслідування щодо посадових осіб-підписантів незаконних, на думку позивача документів.

Згідно ч. 1 ст.1, ч. 1 ст.4 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п.10 ч. 1ст. 3 КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено параграфом 1 глави 26 КПК України.

Так, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У свою чергу при зверненні до суду зі скаргою у порядку ст. 303 КПК України, застосовуються ч.1ст.306 КПК України, відповідно до якої, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Отже, правовідносини щодо розгляду заяв про вчинення кримінального правопорушення, а також ініціювання початку досудового розслідування за своєю правовою природою віднесено до галузі кримінального процесуального законодавства.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що питання, які порушує позивач підлягають розгляду у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки захист прав позивача (заявника), з урахуванням обов`язковості дотримання вимог ст.ст.4,19 ЦПК України, вимагав би від суду, до якого надійшов такий позов, перевіряти та надавати оцінку обставинам, не властивим суду цивільної юрисдикції, а саме дотримання приписів, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, ініціювання досудового розслідування, оголошення розшуку та встановлення факту викрадення дитини.

Також, ухвалюючи дане рішення враховую доводи наведені у рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 №6-рп/2001про те, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської сфери.

Аналогічний висновок зроблено Конституційним Судом України у рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011, в якому зазначено, що з метою реалізації положень статті 55 Конституції України та недопущення обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина у разі оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, органу дізнання стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини такі скарги суди повинні розглядати аналогічно до порядку оскарження до суду рішень і дій прокурора, слідчого, органу дізнання, встановленого КПК України.

Враховуючи викладене, питання які ініціює позивач у цій справі, підлягає розгляду у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України у межах кримінального, а не цивільного судочинства.

Приписами ст.186 ЦПК України визначено перелік підстав відмови у відкритті провадження у справі.

Так, п. 1 ч. 1ст. 186ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, порушені в позовній заяві питання не підлягають судовому розгляду за правилами позовного провадження, згідно ЦПК України, а за певних умов залежно від конкретних обставин справи та предмету і змісту питань, які порушуються заявником, можуть бути предметом розгляду в порядку кримінального процесуального законодавства.

Керуючись статтями 186,260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що з вказаними вимогами слід звертатись в порядку кримінального судочинства.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур