Провадження №2-о/592/151/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Носової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби у Сумській області про встановлення факту постійного місця проживання на території України,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного місця проживання на території України, посилаючись на те, що він народився в м. Суми ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.10.1956 № 123. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 1956 по 1998 роки. Дана адреса була його останнім місцем реєстрації та зазначалась в паспорті радянського зразку, який він втратив. Все своє життя він нікуди не виїжджав за межі України. Проходив строкову службу у Збройних Силах України з 12.11.1978 по 20.12.1980. Оскільки він втратив паспорт радянського зразка та своєчасно не оформив паспорта громадянина України, в нього виникло багато проблем з документами. Він звернувся до Управління Державної міграційної служби у Сумській області та йому вказали на необхідність встановлення факту постійного проживання на території України у судовому порядку. Факт його постійного проживання на території України підтверджується: посвідченням про взяття на облік бездомної особи № 20 від 19.05.2023, довідкою про заробітну плату за 1976-1977 роки № 287, довідкою про заробітну плату за 1982-1989 роки № 287, довідкою про заробітну за 1990-1993 роки № 287/1. Таким чином, починаючи з 1990 року і по сьогоднішній день він нікуди не виїжджав за межі України. На даний момент перебуває за адресою: АДРЕСА_2 геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці. Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Рішення суду про встановлення факту його постійного проживання на території України необхідне для отримання паспорту громадянина України в Управлінні Державної міграційної служби в Сумській області.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби в Сумській області - Чхун С.А. з приводу задоволення заяви ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою, АДРЕСА_1 , підтвердила в суді, що ОСОБА_1 дійсно жив в АДРЕСА_1 . Ій відомо, що вінпрацював в Сумах, одружився і в нього народився син. Його дружину звали ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , зазначив, що він проживав поруч із ОСОБА_1 довгий час із народження, товаришували. Також повідомив, що останній жив у циган, вони в нього і забрали паспорт. Станом на серпень 1991 року він проживав у м. Суми. Йому відомо, що ОСОБА_1 працював на заводі, жили у флігелі, дружина продала будинок та й покинула його.

Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його становлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Суми народився ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 (а.с. 4).

З посвідчення про взяття на облік бездомної особи № 20 від 19.05.2023 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в Будинку нічного перебування як особа, яка не має постійного місця проживання і місце проживання/місце перебування якої може бути зареєстроване за місцезнаходженням: АДРЕСА_4 , Будинок нічного перебування КУ "Сумський міський центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) "Берегиня" (а.с. 5).

Згідно архівної довідки від 23.02.2017 № 287, у відомостях нарахування заробітної плати та особових рахунках працівників Сумського заводу будівельних матеріалів за 1976-1977 роки значиться ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно архівної довідки від 17.02.2017 № 287, у відомостях нарахування заробітної плати та особових рахунках працівників Сумського заводу будівельних матеріалів за 1982-1989 роки значиться ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно архівної довідки від 23.02.2017 № 287/1, в особових рахунках по заробітній платі працівників Сумського виробництва будівельних матеріалів за 1990-1993 роки значиться ОСОБА_1 (а.с. 8).

З довідки № 106 від 10.02.2017 вбачається, що вона видана сержанту у відставці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тім, що він дійсно проходив строкову військову службу з 21.11.1978 по 20.12.1980 (а.с. 9).

Згідно довідки від 30.01.2023 № 87, виданої Департаментом інфраструктури міста СМР, ОСОБА_1 , 1956 р.н., дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 1956 по 1998 роки. Разом з ним за даною адресою проживали з 1983 по 1998 роки: дружина ОСОБА_7 , 1962 р.н.; син ОСОБА_1 , 1983 р.н. (а.с. 10).

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 необхідне для отримання паспорту громадянина України в Управлінні Державної міграційної служби в Сумській області.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Стаття 1 Закону України «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст.3 Закону, громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону, безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Згідно пп. а,б п.7 Порядку, провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001р. №215/2001 - встановлення належності громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Згідно п.8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але немає у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а)заяву про встановлення належності до громадянства України; б)копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорту громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та проте, що станом на 24серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 25 Порядку встановлено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", подає документи, передбачені підпунктами "а" - V пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Відповідно до п. 44 Порядку у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256, яка змінена на ст. 315 ЦПК, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р., 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 р. або станом на 13 листопада 1991 р.; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 р. чи 13 листопада 1991 р.; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. У зазначених справах як заінтересовані особи повинні брати участь відповідні органи служб громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. В даному випадку встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому в майбутньому реалізувати право на отримання громадянства та паспорта громадянина України.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, та вищевикладені приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 постійно, безвиїзно проживав на території України, в тому числі на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року, та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство» 13 листопада 1991 року. Зазначений факт підлягає встановленню судом, оскільки від нього залежить реалізація прав заявника, а саме належності до громадянства України та отримання ним паспорту громадянина України.

Керуючись ст. 5, 10, 13, 259, 263-265, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби у Сумській області про встановлення факту постійного місця проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного (безвиїзного) проживання на території України ОСОБА_1 , 1956 р.н., станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв