Провадження № 2/127/1496/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Жигарової Д.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що 23.05.2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2013 року розірвано. Сторони мають двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2013 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згодом, рішенням суду було збільшено розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач зазначає, що на даний час сину виповнилось 18 років та він продовжує навчання у Національному транспортному університеті на заочній формі навчання. Водночас ОСОБА_6 не може самостійно заробляти, оскільки навесні минулого року разом з позивачем виїхав до Федеративної Республіки Німеччина, у зв`язку зі збройною агресією росії проти України. Владислав проходить інтеграційні курси у Німеччині, які тривають з понеділка по п`ятницю з 12:45 по 17:00 год. Без проходження яких він не має можливість працевлаштуватись. Разом з тим, позивач є інвалідом ІІІ групи, її пенсія становить 2300,00 грн., на липень їй призначено операцію та наразі вона не працює. Відповідач бере участь в утриманні дитини проте епізодично, працює, інших утриманців немає, має у власності квартиру, автомобіль, власний бізнес, від чого отримує дохід. З огляду на викладене, ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у Національному транспортному університеті, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 01.05.2023 року і на час продовження навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_5 23 років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно. Також просила розподілити судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та пояснив, що наразі ОСОБА_4 не має можливості сплачувати аліменти, оскільки проходячи службу у в/ч НОМЕР_1 отримав травму 26.12.2022 року, а саме закрите ушкодження заднього рогу медіального меніска правого колінного суглобу. Обмежений остеохондроз грудного та поперекового відділу хребта з больовим синдромом та помірним порушенням функції. Протрузії міжхребцевих дисків L3-L4, L4-L5, L5-S1. Вертеброгенна люмбалгія та торакалгія. За наявності такої хвороби відповідач потребує постійного лікування та періодичних хірургічних втручань. На придбання ліків та оперування він витрачає майже весь свій заробіток. Також ОСОБА_4 здійснює догляд за своїм батьком ОСОБА_8 , який за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Крім того, відповідач продовжує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , в той час як на утримання ОСОБА_6 він регулярно перераховує кошти на добровільній основі. Просив у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю та зазначив, що відповідач планує понести витрати на правову допомогу, розмір яких, орієнтовно, не перевищить 10000,00 грн.

У зв`язку з надходженням відзиву на позовну заяву, представником позивача було надано суду відповідь на відзив, відповідно до якої твердження відповідача про потребування періодичних хірургічних втручань є лише припущенням, оскільки не підтверджено доказами. Також ним не надано жодних доказів на витрачання майже всього свого заробітку на придбання ліків та оперування. Хоч у відповідача є деякі проблеми із здоров`ям, однак сама позивач також має не менше проблем, пов`язаних із станом здоров`я: має інвалідність ІІІ групи, потребує оперативного втручання, однак при цьому не уникає обов`язку утримувати свого сина під час навчання. Щодо здійснення догляду за батьком, то у батька є інший син ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_9 на яких також може бути покладено обов`язок по догляду за батьком. Крім того, згідно з довідкою №30 відповідач здійснював догляд за своїм батьком до 27.02.2022 року. Також виконавче провадження відносно стягнення аліментів на молодшого сина було направлено за місцем роботи відповідача м.Гайсин, відтак він не може проживати разом з батьком та здійснювати за ним постійний догляд. З приводу добровільного перерахування коштів, то вони не скасовують право позивача на звернення до суду з позовом. При цьому, періодичний перерахунок коштів сину свідчить про те, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти. Просила доводи відзиву відхилити, а позовні вимоги задовольнити повністю.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких він дійсно є студентом першого курсу заочної форми навчання факультету заочного, дистанційного навчання та підготовки іноземних громадян Національного транспортного університету для здобуття ступеня бакалавра у групі ЛГ -1-1 за спеціальністю «Менеджмент», освітньою програмою «Логістика». Одночасно він проходить інтеграційні курси у Німеччині, де тимчасово проживає. Вони тривають у денний час, через що він не має можливості працювати. Крім того, правила проживання у Німеччині громадян України, які виїхали у зв`язку з запровадженням воєнного стану на території України, не передбачають можливості працевлаштування без проходження вказаних інтеграційних курсів. Таким чином, джерел доходу він не має, потребує фінансової допомоги батьків. Постійно проживає з матір`ю, яка бере на себе витрати з його утримання. Також зазначив, що позов підтримує та просить розглядати справу без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач, згідно зі свідоцтвами про народження, є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 10). Факт батьківства відповідачем не заперечується.

З довідки МКП «УК «Замостя» № 916, виданої 21.04.2023 року вбачається, що дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з позивачем (а.с. 20, 36, 37), проте наразі проживають в АДРЕСА_2 (а.с. 21-24). Також факт проживання дитини з матір`ю, відповідачем не заперечується.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_4 у ВП № 50360814 встановлено, що він сплачує аліменти на свого неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини середньої заробітної плати (а.с. 73).

Згідно з довідкою №20 від 20.04.2023 року ОСОБА_5 навчається на першому курсі заочної форми навчання Факультету заочного, дистанційного навчання та підготовки іноземних громадян Національного транспортного університету (за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб) для здобуття ступеня бакалавра у групі ЛГ-І-1з за спеціальністю 073 «Менеджмент», освітньою програмою « ОСОБА_11 » (а.с. 17). Що також підтверджується договором №2489-22 від 23.09.2022 року, укладеним між Національним транспортним університетом та ОСОБА_5 (а.с. 54-55).

Також ОСОБА_5 прийнятий до участі в проведені інтеграційних курсів для молоді Федерального відомства міграції ВАМF у освітньо-консультаційному центрі High Rhine (Німеччина) Інтеграційний курс проходить з 19.09.2022 року по 15.10.2023 року з понеділка по п`ятницю з 12:45 до 17:00 год. (а.с. 18-19).

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

З матеріалів справи вбачається що позивач є інвалідом ІІІ групи та їй протипоказано помірне фізичне, динамічне і статичне навантаження, шкідливі умови праці (а.с. 25), в зв`язку з чим їй виплачується пенсія в розмірі 2760,00 грн. (а.с. 26). При цьому, на 25.07.2023 року у позивача запланована операція в Німеччині (а.с. 29-31).

З приводу матеріального стану відповідача, то слід зазначити, що він має у власності нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 , придбану 31.05.2021 року (а.с. 32); зареєстрований фізичною особою-підприємцем, вид діяльності розведення птиці (а.с. 33).

На підтвердження стану здоров`я відповідачем ОСОБА_4 надано суду ряд доказів зі змісту яких вбачається, що він під час проходження служби у в/ч НОМЕР_1 отримав травму 26.12.2022 року, а саме закрите ушкодження заднього рогу медіального меніска правого колінного суглобу. Обмежений остеохондроз грудного та поперекового відділу хребта з больовим синдромом та помірним порушенням функції. Протрузії міжхребцевих дисків L3-L4, L4-L5, L5-S1. Вертеброгенна люмбалгія та торакалгія (а.с. 66, 68).

Щодо твердження відповідача про те, що за наявності такої хвороби він потребує постійного лікування та періодичних хірургічних втручань, то слід відзначити, що військовослужбовці Збройних сил України мають право на грошові компенсації після поранення, що визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З приводу твердження представника відповідача про те, що відповідач здійснює догляд за своїм батьком ОСОБА_8 , який потребує постійного стороннього догляду, то слід зазначити таке.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано Виписку із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 72), рішення ЛКК (а.с. 73). Разом з тим, батько відповідача отримують дохід у вигляді пенсії, а догляд за ним можуть здійснювати інші члени родини, зокрема, дружина та інший син. Крім того, вказаний факт, не звільняє відповідача від обов`язку утримувати сина до закінчення ним навчання.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги ті обставини, що на утриманні відповідача є інший неповнолітній син на якого він сплачує аліменти.

Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що син сторін проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні та продовжує навчання, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог, часткове визнання відповідачем позову, суд вважає можливим встановити аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач при подачі позову була звільнена від його сплати.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 180, 199-200 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 01.05.2023 року, на період навчання сина на заочній формі у Національному транспортному університеті, та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складений 18.09.2023 року.

Суддя: