Справа№591/809/22
Провадження №2/592/125/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Онайка Р.А., за участі секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

з участю учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Сапіча В.М.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Нежевело В.В.,

представника третьої особи - Кочури М.М.

у с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до Зарічного районного суду м.Суми з зазначеним позовом та ухвалою судді Зарічного районного суду м.Суми від 11.02.2022 справа направлена за підсудністю до Ковпаківського районного суду м.Суми. 30.08.2022 представник позивача зменшив позовні вимоги та просить постановити рішення, яким зобов`язати відповідачку виконувати положення ст.151, 153 СК України та не чинити перешкод позивачу в реалізації ним цих прав, встановити для позивача порядок спілкування з сином ОСОБА_3 не менш як два рази на тиждень, один з яких у вихідні дні, а також у день народження дитини, в період часу узгоджений між позивачем та відповідачем, з урахуванням інтересів дитини і строком спілкування не менш як чотири години.

Свої вимог мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням суду від 11.01.2022, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір`ю. Зазначає, що наразі між сторонами виник спір щодо участі батька у вихованні сина, так як відповідач не дозволяє бачитися з сином. За час що сторони не проживають разом, позивач двічі звертався з письмовими заявами до Служби у справах дітей, але врегулювати питання участі позивача у вихованні сина не вдалося. У зв`язку з викладеним, з метою врегулювання питання про усунення перешкод у спілкуванні з синомта участі у його вихованні звертається до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 15.04.2022 позовна зава залишена без руху.

02.06.2022 на виконання ухвали суду від 15.04.2022 представником позивача до суду надано заяву з додатками.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 06.06.2022 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовче судове засідання на 10:00 28.06.2022.

27.06.2022 до суду надійшло клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи.

Протокольною ухвалою від 28.06.2022 підготовче судове засідання відкладено на 10:00 14.07.2022, за клопотанням відповідачки.

12.07.2022 до суду надійшло клопотання представника відповідачки про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву.

Протокольною ухвалою від 14.07.2022 клопотання представника відповідачки про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву задоволено, підготовче судове засідання відкладено на 10:30 01.08.2022.

01.08.2022 представником відповідачки до суду подано клопотання про витребування документальних доказів по справі.

Ухвалою суду від 01.08.2022 клопотання представника відповідачки задоволено частково, підготовче судове засідання відкладено на 10:00 09.09.2022.

02.08.2022 до суду разом з заявою про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, надійшов відзив від відповідача та її представника, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, передчасністю та необґрунтованістю. Свої заперечення мотивує тим, що позивач жодним чином не приймає участі в утримання та вихованні сина, у зв`язку з чим за позовом відповідачки з позивача було стягнуто аліменти на утримання сина, однак останній їх не сплачує. Дитина проживає разом з відповідачкою, по можливості батьки відповідачки надають їй допомогу в триманні дитини. Зазначає, що за період 2021-2022 рр. позивач лише один раз виявив бажання побачитися з дитиною, однак прийшов в неадекватному стані, агресивно налаштований, що призвело до того, що відповідачка змушена була звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заяву було задоволено частково. Дії відповідачки щодо звернення до суду з обмежувальним приписом були вимушеними, задля захисту як свого життя та здоров`я, так і сина ОСОБА_5 . Зауважує що факт встановлення обмежувального припису говорить про аморальну поведінку позивача. Вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідачка жодним чином не перешкоджає позивачу у вихованні сина, натомість останній ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Зазначає, що участь батька у вихованні дитини може відбуватися лише у присутності матері, психолога або дідуся дитини та лише на декілька годин у будні дні з врахуванням бажання дитини, стану здоров`я, інших важливих обставин, але без жодних ночівель у батька. Крім того зазначає, що дитина боїться свого батька, про що свідчить висновок психолога про психоемоційний стан дитини. Звертає увагу суду на те, що позивачем не доведено наявності підстав для задоволення позову, однак існує ряд підстав для відмови позивачу у задоволенні позову, а саме позивач перебував на лікуванні у психіатричному відділенні, проходив лікування декілька разів, що свідчить про небезпеку для дитини під час спілкування з батьком без участі матері та психолога; відповідачка зверталася до практикуючого психолога з метою обстеження психоемоційного стану та як наслідок обстеження психологом, акцентує увагу, що будь-які розмови про батька для дитини є болісними, при згадуванні батька, дитина одразу біжить за захистом до матері; ще однією підставою для відмови у задоволенні позову зазначає аморальну, часом неадекватну, а іноді небезпечну поведінку позивача. Також вважає за необхідне повідомити суду про зловживання позивачем грою в азартні ігри. Тож враховуючи зазначене, негативне ставлення позивача до відповідачки, наявність захворювань, схильність до азартних ігор та вживання алкогольних напоїв, відсутність врахування в позовних вимогах інтересів дитини, просить відмовити у задоволенні позову та стягнути на користь відповідачки понесені судові витрати.

Протокольною ухвалою від 09.09.2022 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням сторони відповідача від 08.08.2022 на 10:30 05.10.2022.

04.10. 2022 до суду надійшли клопотання представника відповідача про повторне витребування доказів, витребування висновку органу опіки та піклування, клопотання про виклик для допиту спеціалістів в медичні галузі(психіатрична сфера), клопотання про виклик для допиту психолога як спеціаліста, який проводив спілкування з дитиною та про допит свідків, крім того представником відповідача подано заву про аргументацію, мотивацію та обґрунтування позиції сторони відповідача (після отримання заяви про зменшення позовних вимог), згідно якої зазначає, що позивач продовжує ухилятися від утримання сина, зазначає, що позивачу жодним чином не чиняться перешкоди у вихованні, спілкуванні та утриманні дитини, фактично підтримує доводи викладені у поданому раніше відзиві та просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи що позовні вимоги не конкретизовані, наполягає, що зустрічі батька можливі лише в присутності матері, з врахуванням інтересів дитини, після покращення психоемоційного стану дитини та після проходження позивачем курсу медичного обстеження щодо наявних психічних захворювань.

05.10.2022 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні, підготовче засідання відкладено на 10:00 19.10.2022.

17.10.2022 до суду надійшло клопотання представника відповідача про витребування документальних доказів та заява про відкладення підготовчого судового засідання.

Протокольними ухвалами від 19.10.2022 у задоволенні клопотань представника відповідача поданих 04.10.2022 та 17.10.2022 відмовлено. Ухвалю суду від 19.10.2022 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена для розгляду по суті на 10:00 06.12.2022.

27.10.2022 представником відповідача до суду подано заяву про відвід судді.

Ухвалами суду від 28.10.2022 та 31.10.2022 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді.

06.12.2022 розгляд справи не відбувався у зв`язку з перебуванням головуючого по справі на навчанні, слухання справи відкладено на 11:00 04.01.2023.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.12.2022 у задоволенні заяви відповідачки про відвід судді відмовлено.

04.01.2023 до суду представником відповідача повторно подано клопотання про виклик та допит психолога ОСОБА_6 , як спеціаліста, який проводив спілкування з дитиною; про допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Протокольною ухвалою суду від 04.01.2023 клопотання представника про допит психолога задоволено, про допит свідків - задоволено частково, слухання справи відкладено для допиту зазначених свідків на 09:30 09.01.2023.

У судовому засіданні призначеному на 09.01.2023 представник позивача обставини викладені в позові підтримав, запропонував організувати зустріч сторін та дійти мирної згоди щодо участі батька у вихованні дитини.

Відповідач підтримала доводи викладені у відзиві та заперечила щодо зустрічі для мирного врегулювання спору, оскільки вважає що відповідач в силу свого психічного стану та поведінки не може адекватно оцінювати ситуацію.

Представник відповідача заперечення надані у відзиві підтримала, категорично заперечила щодо зустрічей батька з дитиною за відсутності третьої сторони.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив що є батьком відповідачки з якою перебуває у гарних відносинах, з позивачем жодних відносин не має, якийсь час разом проживали. На запитання сторін та суду пояснив, що позивач з відповідачкою проживали разом у зареєстрованому шлюбі спочатку з батьками позивача, потім з ним та його дружиною, потім знов з батьками відповідача та у зв`язку з конфліктами як наслідок переїхали на орендовану квартиру, відповідачка розказувала що часто були сварки та позивач ображав її, сварки відбувалися при дитині, позивач міг по декілька днів не з`являтися вдома. Вже за сплином якогось часу дізнався що позивач був неодноразово судимий та має психічну хворобу, лікувався психдиспансері. Орієнтовно з 1 жовтня 2021 року донька з онуком ОСОБА_4 проживає разом з ним та його дружиною, відповідачка утримує дитини, а вони як її батьки їй допомагають, позивач участі у вихованні дитини не приймає, аліменти не сплачує, за час проживання дитини разом з ним, позивач декілька разів приходив з вимогою показати йому дитину, погрожував що забере дитину, поводив себе неадекватно та агресивно, що виражалося в його поведінці, знає випадок коли позивач одного разу ударив дитину, при згадуванні « ОСОБА_12 » дитина боїться та ховається за матір. Характеризує позивача, як особу безвідповідальну, таку яка не може контролювати свої емоції, погано виконує свої батьківські обов`язки, відносини між позивачем та відповідачкою погіршилися, коли народився син. Вважає що дитина батьку не потрібна, а потрібна його батькам, зустрічі дитини з батьком проти волі дитини вважає неможливими та такими що повинні відбуватися лише за участі психолога, соціального представника або представників правоохоронних органів, оскільки вважає що батько може завдати шкоди дитині, він як дідусь в силу свого віку та фізичного стану не зможе забезпечити безпечних зустрічей. Випадків щоб позивач застосовував до когось, крім його доньки, фізичну силу не знає. Вважає, що позивач має право на спілкування з дитиною за умови, що це буде безпечно для дитини. Третіми особами, які можуть забезпечити безпеку дитини під час зустрічі з батьком не можуть бути мати та батько позивача, оскільки вони також поводять себе агресивно.

Допитана у якості спеціаліста ОСОБА_6 , практикуючий психолог, пояснила, що працює старшим викладачем в інституті післядипломної освіти, стаж роботи більше 20 років. На запитання сторін та суду пояснила, що відповідачка звернулася до неї за допомогою у зв`язку з тим, що її дитина дуже тривожна, не відпускає її від себе, чогось боїться, на момент звернення дитині було близько трьох років, робота з дитиною проводилася у присутності матері, хлопчик обережно йшов на контакт , постійно був біля мами, емоційно прив`язаний до мами, слова «тато» та «велосипед» викликали у дитини страх. Враховуючи що з батьком дитини вона не працювала, припускає що у батька дитини відсутні навички спілкування з дитиною, що могло цей страх викликати, однак можлива наявність і інших факторів. Пояснила що до п`яти років всі діти емоційно дуже пов`язані з мамою, оскільки більшість часу проводять з нею, з батьком більше пов`язана соціалізація, кожній дитині в такому віці потрібно щодня бачити батька, щоб вона його не боялася, батьки створюють умови для розвитку і соціалізації дитини, звички батьків для дитини норма, оскільки до 9-10 років у дітей відсутнє критичне мислення, поведінка батька впливатиме на дитину за алгоритмом «спостерігаю-запам`ятовую-відтворюю». У разі якщо дитина боїться батька, зустрічі з ним потрібно проводити в комфортному для дитини середовищі, щоб поряд були люди яким вона довіряє. Крім того вважає що зустрічі з батьком в присутності третіх осіб (бабусь, дідусів, матері, братів та сестер) можливі, оскільки спілкування дитини з близькими людьми за умови що вони знайдуть підхід до дитини, останній не зашкодять. Проведення зустрічей за участю психолога можливе, особливо якщо ситуація у спілкуванні та відносинах складна, для стабілізації таких відносин. Проти волі, не можна змушувати дитину до зустрічей, батько повинен бути в житті дитини постійно, а не епізодично, оскільки така участь батька може завдати дитині травму.

Протокольною ухвалою суду від 09.01.2023 слухання справи відкладено для виклику свідків на 10:00 01.02.2023.

У судовому засіданні 01.02.2023 допитаний свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на запитання суду та сторін пояснила, що є подругою відповідачки, позивач знайомий. Вважає що позивач не найуважніший тато, була ситуація коли позивач залишив маленького Тімура посеред бульвару, а сам пішов далі, в цей час поруч проїжджали машини. Була ситуація коли відповідачка з ОСОБА_4 гостили у неї та дитина серед ночі прокинулася з криками «папа, нет» та почала плакати, що снилося дитині не цікавилася, дитина говорила, що до тата не хоче. Неодноразово позивач висловлював погрози в сторону відповідачки. Відповідачка не забороняє спілкуватися з сином, однак це повинно бути безпечним. Повною інформацією щодо того що відбувається в сім`ї не володіє.

Свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_1 , на запитання суду та сторін пояснила що відповідачка є її сестрою, а позивач її колишнім чоловіком, з відповідачкою добрі дружні відносини, з позивачем вони не спілкуються, коли дитині було пів року відповідачка прийшла до неї в сльозах та жалілася, що позивача поклали на лікування до психіатричної лікарні, позивач вживав наркотичні засоби, після того як позивача виписали з лікарні він у повній мірі не прийшов до тями та плутав реальність з фантазіями, спочатку позивач та відповідачка жили у батьків позивача, потім у батьків відповідачки, а потім на орендованій квартирі. У віці 1 рік 8 місяців дитину віддали в садочок, а відповідачка пішла на підробіток, зі слів сестри позивач почав красти з сім`ї і речі і гроші, навіть вкрав гроші, які відповідачка відкладала дитині на садочок. У стані алкогольного сп`яніння позивач постійно влаштовував сварки в присутності дитини, всі спроби примирити та привести позивача до тями були невдалими. Коли позивач поїхав на заробітки, маленький ОСОБА_4 починає себе слухняно поводити, слухати маму, а після повернення позивача дитина ставала агресивною, неслухняною, била маму. Після розлучення відповідачка переїхала жити до батьків, дитина була дуже налякана, постійно десь ховався, не ділився своїми речами з іншими дітьми, нападав на дитину щоб забрати іграшку. Побачивши ОСОБА_4 через місяць, дитина почала розмовляти, однак боялася гучних звуків, як їй розказали за цей місяць приїздив позивач та замість того щоб спокійно розмовляти грюкав у двері та влаштовував сварки. Приїжджаючи в гості зі сплином якогось часу помічала, що психологічний стан дитини покращувався. Вважає поведінку позивача аморальною, бачила багато разів як він зловживає алкогольними напоями, не бачила щоб позивач проявляв інтересу до дитини. Чи приїжджав батько дитини до дитини у період з 2021 по 2023 року їй не відомо. За характером дитина така, що її неможливо змусити щось зробити проти її волі. Вважає, що при зустрічах дитини з батьком окрім відповідачки повинна бути присутня третя особа, яка може забезпечити безпеку дитини, наразі дідусь для дитини авторитет.

Свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_2 , на запитання суду та сторін пояснив що з позивачем товаришували, зараз не спілкуються, з відповідачкою в дружніх відносинах, коли приходив в гості до сторін не бачив щоб проводив час з дитиною, позивач влаштовував сварки в присутності дитини, був присутній під час деяких сварок, позивач поводить себе неадекватно, випадків щоб позивач сам без відповідачки проводив час з дитиною йому не відомо, характеризує позивача як людину залежну від гри та таку що зловживає алкогольними напоями, не бачив щоб придбавав дитині якісь речі. Під час сварок позивач постійно погрожував відповідачці забрати дитину, не через те що хотів бути з дитиною, а щоб досадити відповідачці.

Протокольною ухвалою від 01.02.2023 слухання справи відкладено за клопотанням представника позивача на 10:00 24.02.2023.

Протокольною ухвалою суду від 24.02.2023 слухання справи відкладено для надання третій особі часу для підготовки висновку по справі на 10:00 10.03.2023.

У судовому засіданні 10.03.2023 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про допит у якості свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в судовому засіданні на запитання суду та сторін пояснила що вона сімейний лікар, ОСОБА_1 знає як свого пацієнта та декларанта, а ні дружніх, а ні неприязних відносин до нього не має, пацієнт лікувався у грудні місяці 2021 року та в телефонному режимі в березні місяці з приводу терапевтичної патології, про наявність інших захворювань не відомо, щоб отримати дані про інше лікування пацієнта потрібен особистий дозвіл пацієнта. При спілкуванні з пацієнтом не помічала що він може бути небезпечним для оточуючих, плана лікування від профільного лікаря їй пацієнтом не надавалося.

Протокольною ухвалою суду від 10.03.2023 слухання справи відкладено за клопотанням представника відповідача та клопотанням представника третьої особи на 10:00 24.03.2023.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.03.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_15 про відвід судді відмовлено.

23.03.2023 від представника третьої особи, представника позивача, представника відповідача та відповідачки надійшли клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 10:00 24.03.2023.

Крім того представником відповідача 24.03.2023 надано письмові заперечення щодо допиту свідка сторони позивача у судовому засіданні 10.03.2023.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.03.2023 заяву представника відповідача про відвід судді по справі залишено без задоволення.

Протокольною ухвалою від 24.03.2023 слухання справи відкладено на 10:00 07.04.2023 для виклику учасників справи.

07.04.2023 представником відповідача та відповідачкою до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи та письмові заперечення щодо допиту свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні 07.04.2023 за відсутності сторони відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 07.04.2023 слухання справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 14:00 09.05.2023.

17.04.2023 до суду надійшло клопотання представника третьої особи про сприяння у витребуванні інформації необхідної для формування висновку.

Ухвалою суду від 09.05.2023 клопотання представника третьої особи задоволено, слухання справи відкладено на 14:00 19.05.2023.

18.05.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача про встановлення додаткового строку для надання доказів, а саме допиті свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні.

19.05.2023 допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на запитання суду та сторін пояснила що є матір`ю позивача, відповідачка є її колишньою невісткою, а їх син є її онуком, раніше з невісткою були дружні відносини, а зараз відносини ніякі, з позивачем гарні відносини. Позивач та відповідачка одружилися, у них народився син який прописаний разом з батьками позивача, коли позивач та відповідачка перестали жити разом позивач намагався бачитись з дитиною, однак відповідачка не давала з ним бачитись, у зв`язку з чим неодноразово викликалась поліція, позивач неодноразово звертався до органу опіки для вирішення питання участі у спілкуванні з дитиною, дитину ніхто ніколи не ображав, відповідачка зловживає спиртними напоями, дитина ніколи не боялася батька, позивач лежав у лікарні бо у нього була психологічна травма, у зв`язку з наявним психічним захворюванням позивач жодним чином не обмежений у здійсненні будь-яких прав, позивач дуже скучає за дитиною, не сплачує аліменти, бо наразі перебуває на обліку як безробітний, у позивача є діагноз «шизофренія», лікувався три рази у 2015, 2019 та в 2022 році для профілактики.

Ухвалою суду від 19.05.2023 клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено.

Протокольною ухвалою суду від 19.05.2023 слухання справи відкладено на 15:30 26.05.2023.

Протокольною ухвалою суду від 26.05.2023 слухання справи відкладено за клопотанням представника позивача на 14:00 29.05.2023.

29.05.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача про встановлення додаткового строку для подання доказів та допиту у якості спеціалістів.

Ухвалою суду від 29.05.2023 клопотання представника відповідача про витребування інформації задоволено, слухання справи відкладено на 10:00 02.06.2023.

Ухвалою суду від 02.06.2023 клопотання представника позивача про виклик лікарів які здійснювали лікування позивача для допиту у якості спеціалістів задоволено, слухання справи відкладено на 13:00 07.07.2023.

Допитаний у судовому засіданні 07.07.2023 у якості спеціаліста ОСОБА_16 , лікар-психіатр, на запитання суду та сторін пояснив позивач має психічне захворювання, яке розвивається, захворювання може загострюватися від стресу, недотримання рекомендацій лікарів, вживання алкоголю інших обставин які впливають на його стан, останній раз потрапив через вживання алкоголю, захворювання проявляється по різному, залежить від багатьох факторів, в даний час не представляє небезпеки для оточуючих, раптових всплесків хвороби не буває, загостренню передують різні чинники, спостереження за хворими проводиться лише за їх бажанням, у позивача відносно благоприємна форма шизофренії, на даний час особа є дієздатною, його діагноз не є перешкодою, наприклад керування транспортним засобом, неможна визначити як вплине стан позивача на дитину.

Допитана у якості спеціаліста ОСОБА_17 , лікар-психіатр, на запитання суду та сторін пояснила що позивач колись проходив лікування був не агресивний, чи становить позивач загрозу оточуючих це питання судово-психіатричної експертизи, не може надати відповіді на це питання, захворювання на шизофренію не виліковне, як воно буде прогресувати сказати не можливо.

Ухвалою суду від 07.07.2023 у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді по справі відмовлено.

14.07.2023 представником відповідача повідомлено зміну анкетних даних відповідачки, а саме зміни прізвища у зв`язку з укладенням шлюбу з « ОСОБА_18 » на « ОСОБА_19 ».

Допитана у судовому засіданні у якості спеціаліста ОСОБА_20 , лікар-психіатр, на запитання суду та сторін пояснив, що позивача йому знайомий у зв`язку з тим, що він колись давно перебував на примусовому амбулаторному лікування у медичному закладі, де він працював, питання щодо того чи є позивач зараз небезпечним для оточуючих та чи може становити загрозу дитині при спілкуванні на його думку може вирішити лише експертиза, він не може давати прогнози поведінки позивача, так як не може надати оцінку поведінки у майбутньому чи за якихось обставин навіть здорової людини, адже будь яку людину можна спровокувати. Більшість хворих на психічні захворювання мають сім`ї та дітей

Допитана у судовому засіданні у якості спеціаліста ОСОБА_21 , лікар-психіатр на запитання суду та сторін пояснила, що позивач їй знайомий у зв`язку з тим що проходив лікування у закладі де вона працювала, що сама наявність встановленого діагнозу хронічного психічного розладу не дає гарантії загострення чи незагострення під час спілкування з дитиною, позивач, навіть таке хронічне захворювання як шизофренія має або медикаментозну або спонтанну ремісію, позивач знає симптоми загострення хвороби та може сам звернутися за допомогою, агресія купується за півдоби, пацієнта виписують лише після стабілізації його психічного стану та тільки у тому випадку коли лікар усвідомлює, що його поведінка не є небезпечною для оточуючих, динамічне спостереження за такими хворими скасоване близько п`яти років тому.

Протокольною ухвалою від 14.07.2023 слухання справи відкладено на 10:00 26.07.2023

25.07.2023 до суду надійшов висновок третьої особи, про усунення перешкод у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.07.2023 представником відповідача надано додаткові письмові пояснення, де вона фактично дублює заперечення наведені у відзиві.

Протокольною ухвалою суду від 26.07.2023 слухання справи відкладено за клопотання представника позивача на 15:00 15.08.2023.

Протокольною ухвалою суду від 15.08.2023 слухання справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 15:00 31.08.2023.

У судовому засіданні 31.08.2023 позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, позивач зауважив, що не сплачує аліменти у зв`язку з тим, що йому не дозволяють бачитися з дитиною, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, представник третьої особи підтримав висновки викладені у висновку , про усунення перешкод у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, спеціалістів, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 11.01.2022 (а.с.8, Т.1).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_15 (а.с.12, Т.1).

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2021 №689 (а.с.47, Т.1), визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_15 .

Згідно наданої позивачем Довідки №657/8508 від 19.10.2021 (а.с.21) ОСОБА_3 зареєстрований разом з батьком за адресою АДРЕСА_3 , зазначене не заперечується відповідачкою.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 08.06.2022 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_15 стягнуто аліменти на утримання сина (а.с.111-112, Т.1), які позивач не сплачує, про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 210 Т.2) та витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000046 від 03.05.2023 за ч.1 ст.164 КК України (а.с.134 зворот, Т.2), станом на 07.03.2023 ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний в Сумській філії Сумського обласного центру зайнятості з 21.10.2022 (а.с.169, Т.2)

Наразі сторони не дійшли згоди, щодо участі батька у вихованні сина в позасудовому порядку, про що зокрема свідчить відповідь Управління «Служби у справах дітей від 19.05.2022, де крім іншого зазначено що батьки не дійшли згоди та мати дитини наполягала на вирішенні даного питання в судовому порядку (а.с.48), у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

24.09.2021 та 30.09.2021 позивач звертався до Сумського РУП ГУНП в Сумській області крім іншого, щодо того що відповідачка перешкоджає бачитися зі спільною дитиною (а.с.24, Т.1).

Відповідачка заперечуючи щодо задоволення позову посилається на психоемоційний стан дитини, стан здоров`я позивача (зокрема наявність психічного захворювання), його схильність до аморального способу життя (вживання алкогольних напоїв, залежність від азартних ігор).

Згідно довідки про обстеження психоемоційного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеної практичним психологом ОСОБА_6 27.07.2022 (а.с.99-102, Т.1), відповідачка звернулася до неї з проханням виявити психоемоційний стан ОСОБА_4 , стосовно його ставлення до свого батька, ОСОБА_1 та до ситуації, яка склалася у повсякденному житті родини. На момент взаємодії з дитиною у останнього є відчуття страху по відношенню до свого батька. Зазначає що у ОСОБА_4 присутній страх втратити маму, спостерігається підвищений ситуативний рівень тривоги, пов`язаний з ставленням та конфліктною поведінкою ОСОБА_1 до ОСОБА_15 .

З метою охарактеризувати позивача відповідачкою та її представником було надано інформацію щодо звернень до органів національної поліції щодо домашнього насильства (а.с.119-122 Т.1), копію рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.11.2021 про видачу обмежувального припису (а.с.123 Т.1), рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с.130-139, Т.1), скріншоти листування у месенжерах (у тому числі і за участі позивача) (а.с.141-160, Т.1), копії наявних судових рішень відносно позивача (а.с.161-170, Т.1).

Крім того, на виконання ухвали суду від 01.08.2022 до суду надано інформацію про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні з 24.04.2022 по 02.05.2022 з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом» (а.с.178 Т.1) та перебуває під динамічним спостереженням у лікаря психіатра з 2014 року (а.с.160, Т.2)

На виконання ухвали суду від 01.08.2022 органами національної поліції до суду надано інфрмацію про наявність у ОСОБА_1 два діючих адміністративних стягнень за ст.183 та ч.1 ст.178 КУпАП, адміністративні правопорушення вчинені у 2021 році (а.с.183, Т.1), крім того надано відомості про наявність судимостей.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, ч. 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно ст. ст. 141, 151 СК України, мати, батьки мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, згідно Висновку про усунення перешкод у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Управління «Служба у справах дітей» СМР важає за можливе визначити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистих зутрічей два рази на місяць у присутності матері дитини, зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням режиму дня, бажання та стану здоров`я сина, інших обставин, що мають істотне значення. (а.с.219-221, Т.2).

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч. 3 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 ст. 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Разом з тим, мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

Аналіз чинного законодавства України та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на спілкування та виховання дитини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачка, хоча й наголошує на тому що вона жодним чином не перешкоджає участі батька у вихованні сина, однак не дозволяє позивачу спілкуватися з сином, проводити з ним час та брати участь у його вихованні.

При цьому суд враховує, також і пояснення відповідача, що він тривалий час також не звертався до відповідачки з відповідним проханням, зважаючи на його безперспективність.

Доводи відповідачки про те що внаслідок наявності у позивача психічного захворювання він може бути небезпечним для дитини, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються роз`ясненнями спеціалістів допитаних під час судового розгляду.

Долучені відповідачкою до матеріалів справи скріншоти листування, жодним чином не підтверджують наявність в діях позивача умислу на заподіяння шкоди сину ОСОБА_4 , а лише свідчать про бажання батька бачити сина та приймати участь у його вихованні.

Твердження сторони відповідача про агресивну поведінку позивача щодо відповідачки, ніяк не відображають ставлення позивача до дитини, крім того з огляду на етичні норми поведінки, враховуючи наявність у нічний час в житлі іншого чоловіка, під час спроби позивача з`ясувати відносини з позивачкою перебуваючи з нею у шлюбі (про що повідомив свідок ОСОБА_11 ), агресивна поведінка позивача була прогнозованою.

Суд також, бере до уваги тривалу відсутність батька в житті дитини, та можливість матері впливати на психоемоційний стан дитини, шляхом спілкування з дитиною та негативних розповідей про батька, внаслідок чого у малолітньої дитини може формуватися ставлення до відповідної особи.

Враховуючи установлені судом обставини про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, тому суд вважає, що такий спосіб участі підлягає визначенню судом.

Крім того судом враховано роз`яснення допитаної у якості спеціаліста практикуючого психолога ОСОБА_6 , яка пояснила що у разі особистих зустрічей батька з дитиною, який довгий час був відсутній в її житті, зустрічі необхідно проводити у комфортному для дитини середовищі, чому крім іншого може сприяти присутність людей, яким дитина довіряє, зокрема матері.

При вирішенні питання про участь батька у спілкуванні та вихованні дитини, суд враховує ставлення позивачки та відповідача до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до матері, вік дитини, її психоемоційний стан, тривалу відсутність батька в житті малолітньої дитини, наявність психічного захворювання у позивача та вважає за можливе визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистих зустрічей два рази на місяць у присутності матері в громадських місцях м. Суми.

При цьому визначення місця зустрічей саме в громадських місцях забезпечить можливість присутності поблизу місця зустрічі сторонніх осіб, на чому наполягала сторона відповідача.

Суд вважає, що саме такий спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною буде відповідати якнайкращим інтересам дитини та сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний контакт дитини з батьком.

При цьому суд враховує, що при зміні суттєвих обставин в житті як дитини, так її батьків сторони не позбавлені можливості змінити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з сином як за взаємною згодою, так і шляхом пред`явлення відповідного позову.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею задовольнити частково.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистих зустрічей два рази на місяць у присутності матері.

Зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини в громадських місцях м. Суми, з урахуванням режиму дня, бажання та стану здоров`я дитини та інших обставин що, мають істотне значення.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_4 .

Третя особа:

Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, , адреса м.Суми, вул. Харківська, 35.

Суддя Р.А. Онайко