Провадження №: 2/755/6166/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2023 р.суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали заяви позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди спричиненої порушенням порядку користування спільною власністю, -

у с т а н о в и л а:

06.09.2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди спричиненої порушенням порядку користування спільною власністю.

На теперішній час питання про відкриття провадження у справі не вирішене, оскільки позовну заяву згідно ухвали суду від 21.09.2023 року залишено без руху на наданий позивачу термін для усунення виявлених недоліків.

Поряд із цим, як вбачається з матеріалів справи, зміст позовної заяви містить заяву позивача про забезпечення позову, у якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти дії у вигляді вселення на умовах найму в квартиру АДРЕСА_1 .

Ознайомившись зі змістом заяви про забезпечення позову, приходжу до висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, як така, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, її зміст не відповідає вимогам визначеним ст. 151 ЦПК України, зокрема заявником в порушення положень п.п. 3, 4, 6 ч. 1, ч. 6 ст. 151 ЦПК України не вказане обґрунтування необхідності забезпечення позову, не вказано обґрунтування виду забезпечення позову про який прохає позивач, відсутні пропозиції позивача щодо зустрічного забезпечення, а також не надано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, ураховуючи імперативність положень ст. 151 ЦПК України щодо переліку даних, які має містити заява про забезпечення позову та не сплати судового збору, заява позивача про забезпечення позову, не може бути прийнята судом та розглянута по суті і підлягає поверненню позивачу на підставі положень ст.ст. 151, 153 ЦПК України, що не позбавляє сторону позивача права повторного звернення з відповідною заявою до суду, із належним дотриманням вимог ст. 151 ЦПК України щодо змісту та форми відповідної заяви.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що предметом його позову є стягнення грошових коштів, натомість як вид забезпечення позову позивач обрав встановлення заборони відповідачам вчиняти дії із вселення у квартирну на умовах найму, що не відповідає предмету позову та жодним чином із ним не співвідноситься. Вжиття такого заходу забезпечення позову не може забезпечити виконання рішення суду про стягнення коштів, у разі якщо позов буде задоволений повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди спричиненої порушенням порядку користування спільною власністю - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 21.09.2023 року.

Суддя -