Справа № 562/768/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Мички І.М., при секретарі судових засідань Бєлявській А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-
У поданій до суду заяві ОСОБА_1 просить визнати право власності на спадкове майно, а саме на 3/4 частки приміщення гаража АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на вказаний гараж, і він як спадкоємець прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Чайковської А.О. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може, так як немає правовстановлюючих документів на майно.
Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без його участі, за наявних у справі доказів.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився. Відзиву з відповідними доказами суду не надав.
З`ясувавши обставини справи, вивчивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , що доводиться свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 . Відповідно до приписів ст.1269 ЦК України після смерті ОСОБА_3 позивач подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Чайковської А.О., спадкова справа №45/2020.
10 квітня 2021 року приватним нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 на 3/4 частки майна, вказавши, що 1/4 частку спадкує відповідач ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
Судом встановлено, що у спадковій справі №45/2020, яка надійшла в розпорядження суду, відповідач ОСОБА_2 син покійного, ІНФОРМАЦІЯ_3 , з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини в межах строку, встановленого ст.1270 ЦК України після відкриття спадщини не звертався, як і відсутні будь-які докази про те, що останній був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент смерті покійного.
Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували доводи позівача про те, що ОСОБА_2 з 20 серпня 2019 року взагалі не проживає на території України
Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.
Частиною 1 ст.1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Згідно ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України).
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідач такої заяви не подавав. .
Керуючись ст.ст.12,82, 263, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268 України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя