Справа № 481/490/23 Провадж.№ 2/481/138/2023
УХВАЛА

іменем України

(про залишення позовної заяви без розгляду)

19.09.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі головуючої-судді Уманської О.В. за участі секретаря судових засідань Кузьміної Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новий Буг в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2023 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за яким позивач просив ухвалити судове рішення про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою суду від 04.04.2023 року провадження у вказаній справі було відкрито та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.05.2023 року у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизута провадження по справі час проведення вищевказаної експертизи.

07.08.2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта разом з матеріалами справи та ухвалою від 06.09.2023 року провадження було поновлено та призначено до підготовчого судового засідання на 19.09.2023 року.

19.09.2023 року сторони у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.

Однак 14.09.2023 року та 15.09.2023 року на електронну адресу суду від позивача надійшли заява про залишення позовної заяви без розгляду та розгляд справи без участі позивача та його представника.

Крім того 19.09.2023 року через канцелярію суду представником відповідача було подано заяву про відшкодування судових витрат на правову допомогу, витрат пов`язаних з явкою до суду, витрат пов`язаних із проведенням експертизи, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи на загальну суму 5200,00 гривень.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали позовної заяви та подані сторонами заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1ст.257 ЦПК України, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду - суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст.257ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, залишення позову без розгляду не позбавляє позивача можливості повторно звернутись до суду за захистом своїх прав.

Судом встановлено, що заява про залишення позову без розгляду подана позивачем до початку розгляду справи по суті, а отже наявні підстави для задоволення вказаної заяви.

Щодо клопотання представника відповідача про відшкодування судових витрат на правову допомогу, витрат пов`язаних з явкою до суду, витрат пов`язаних із проведенням експертизи, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст.257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи..

Ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Межі та порядок відшкодування судових витрат регламентовано статтями 133, 137,141,142 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Судом встановлено, що 11.04.2023 року між ОСОБА_2 та адвокатом Галач Т.А. було укладено договір №08/23/ц про надання правничої (правової) допомоги.

Крім того 11.04.2023 року між ОСОБА_2 та адвокатом Галач Т.А. було погоджено додаток №1 до вищенаведеного договору, яким визначено, що згідно п.1 сторони погодили надання правової допомоги представництво та захист інтересів як відповідача у справі про оспорювання батьківства, справа №481/490/23, Новобузький районний суд Миколаївської області. Окрім того відповідно до п. 2 Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги, сторони узгодили, що розмір гонорару адвоката складає 3000 грн., погодили детальний перелік робіт пов`язаних з наданням правової допомоги.Крім того сторони погодили що виплата гонорару здійснюється в розмірі 3000 грн авансом, а витрати на проїзд до суду складають 500 гривень за кожну явку до суду.

Згідно квитанції серії ААИ №629397 від 11.04.2023 року адвокат Галач Т.А. прийняла від ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги №08/23/ц від 11.04.2023 року грошові кошти в сумі 3000 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 19.09.2023 року, адвокат надала юридичні послуги ОСОБА_2 згідно викладеного у акті переліку на загальну суму 3 000 грн.

Таким чином встановлено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Підсумовуючи викладене, враховуючи розмір виконаних адвокатом робіт по наданню позивачу правничої допомоги, складність справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для сторони, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Щодо витрат, пов`язаних з прибуттям в судове засідання, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Між тим, Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказав, що вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим при зверненні до суду із заявою про відшкодування судових витрат, пов`язаних з явкою до суду представником відповідача не було надано жодних документів на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з прибуттям в судове засідання. Натомість зазначення в акті приймання наданих послуг та понесених витрат про здійсненя витрат на пальне у розмірі 1000 гривень, пов`язаних з явкою до суду 15.05.2023 року та 19.09.2023 року, не є належним доказом здійснення витрат.

Крім того неможливість використання для явки до суду транспорту загального користування, окрім власного представником відповідача належними та допустимими доказами не обґрунтована.

За такого, відсутні підстави для відшкодування понесених витрат на пальне.

Щодо відшкодування відповідачу витрат, пов`язаних із проведенням експертизи суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 15.05.2023 року за клопотанням позивача ОСОБА_3 у справі була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз. Сторони зобов`язано з`явитися до експертної установи в призначений установою день.

З висновку експерта № 246 вбачається, що 19.06.2023 року у ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_4 були відібрані зразки крові (а.с. 56-61).

19.09.2023 року представник відповідача звернулася до суду із заявою про стягнення з позивача судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи, зокрема витрат на проїзд відповідача та дитини до місцезнаходження експертної установи до м. Одеси та назад до м.Новий Буг Миколаївської області у сумі 1200 грн.

На підтвердження зазначених судових витрат відповідачкою надано 2 квитки на автобус від АС Новий Буг до ст.Старостіна та у зворотньому напрямку датовані 17.06.2023 року та 20.06.2023 року на загальну суму 1200 гривень.

З огляду на вищевказане суд вважає, що на користь відповідача з позивача необхідно стягнути витрати пов`язані з прибуттям до експертної установи в сумі 1200 гривень.

Керуючись ст. ст.133, 142, п.5 ч.1 ст.257, 258-261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу адвокатау розмірі 3000,00 гривень та судові витрати пов`язані з прибуттям до експертної установи в сумі 1200 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК Українив редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_2 .

Повний текст ухвали складено 19.09.2023 року.

Суддя