Справа № 939/394/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Герасименко М.М.

за участю секретаря - Рассказової М.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки, пені за невиконання грошового зобов`язання, компенсації за порушення грошового зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 жовтня 2017 року між сторонами було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0008, площею 6,8827 га, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Бабинецької селищної ради Бородянського (на даний час - Бучанського) району Київської області, строком до 12 жовтня 2025 року. Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов`язався щоквартально, не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим кварталом, сплачувати орендну плату в розмірі: 69 грн - з дати набуття чинності договором до 12 жовтня 2018 року, 18067,09 грн за рік - з 13 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2025 року, обчислюючи розмір орендної плати з урахуванням щорічної індексації на індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік.

Відповідач умови вказаного договору не виконував, орендну плату за земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні, не вносив.

Тому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором оренди в розмірі 69873,03 грн, пеню по договору в сумі 17524,51 грн, компенсацію інфляційних збитків в сумі 6686,48 грн, 3 % річних в сумі 2873,13 грн, а всього стягнути 96957,15 грн.

Ухвалою суду від 30 березня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

24 квітня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість позову. Зазначає, що відповідно до умов договору базова ставка орендної плати на рік у період з 13 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2025 року становить 18067,09 грн, проте позивач у розрахунках застосовує збільшений розмір базової ставки без погодження сторін. Крім того, зазначив, що позивач не врахував у своїх розрахунках, отримані від відповідача кошти орендної плати, які були перераховані 02 квітня та 18 липня 2019 року. Надав копії розрахункових документів та додаткової угоди. Відповідач також зазначив, що у 2018 році виявлено обставини, які суттєво вплинули на можливість використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, земельна ділянка затоплялась, меліоративні системи належним чином не працювали. Сторони вирішили призупинити дію договору оренди та через три роки дійшли висновку, що договір порушує норми земельного законодавства і не спрямований на конкретні дії, вирощування продукції та отримання доходів. Відповідач вважає, що грошове зобов`язання не настало, а договір оренди земельної ділянки не спрямований на досягнення реальних наслідків.

03 травня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Науменко О.Г. надав відповідь на відзив, вважав заперечення відповідача щодо позовних вимог безпідставними, оскільки укладений між сторонами договір оренди є діючим, сторони його не змінювали та не припиняли, з моменту укладення договору відповідач не заявляв щодо наявності недоліків стану земельної ділянки чи якихось обставин, які б перешкоджали йому використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням. Земельна ділянка, що передана відповідачу в оренду повністю відповідає критеріям встановленим технічною документацією та цільовому призначенню визначеному Державним актом. Зауважив, що стан орендованої земельної ділянки відповідачу відомий, оскільки поряд у приватній власності батька відповідача перебувають земельні ділянки площею понад 10 гектарів з 2000 років, що набагато раніше ніж позивач набув право власності на свою земельну ділянку. Приймаючи участь у сімейному бізнесі, об`єднуючи земельні ділянки навколо батьківських земельних ділянок з метою масштабування та розширення діяльності щодо вирощування багатолітніх садових насаджень - відповідач ОСОБА_2 був достеменно освідчений про стан земельної ділянки, її функціональні особливості, виробничі властивості, базові характеристики. Щодо розрахунків заборгованості, представник позивача зазначив, що такі здійснені відповідно до умов договору, а сума зазначена відповідачем не підлягає зарахуванню у розрахунки по договору оренди земельної ділянки, оскільки такі платежі не мають відношення до договору оренди земельної ділянки.

05 травня 2023 року відповідач надав заперечення, у яких зазначив, що умовами договору передбачено лише обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції, що не є тотожним індексації базової ставки орендної плати за рік. Зауважив, що його батько набув право власності на земельну ділянку, про яку зазначав позивач у відповіді на відзив, у 2008 році.

09 травня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Науменко О.Г. надав додаткові пояснення на заперечення, у яких зауважив, що усі розрахунки заборгованості базуються виключно на умовах договору. З наданих відповідачем платіжних інструкцій, а саме зі змісту призначення платежу вбачається, що такі не мають жодного відношення до договору оренди земельної ділянки. Зауважив, що з моменту укладення договору земельної ділянки відповідач не заявляв щодо наявності недоліків земельної ділянки. Цільове призначення земельних ділянок визначено у 2007 році на підставі належним чином оформленої землевпорядної технічної документації. Твердження відповідача про наявність підтоплення земельної ділянки жодним чином не підтверджується. Відповідач обізнаний про функціональний стан орендованої земельної ділянки, як і інших земельних ділянок поруч, які перебувають в оренді у відповідача. Відповідач підтвердив, що з 2008 року у приватній власності його батька перебуває як мінімум одна земельна ділянка площею понад 6 га. Отже, вже у 2017 році, приймаючи участь у сімейному бізнесі, об`єднуючи земельні ділянки навколо батьківських земельних ділянок з метою масштабування та розширення діяльності щодо вирощування багатолітніх садових насаджень - відповідач ОСОБА_2 був достеменно освідчений про стан земельної ділянки, її функціональні особливості, виробничі властивості, базові характеристики - як мінімум 9 років. За даними ЄДРСР (справа № 910/531/20) ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність та реалізовував продукцію рослинного походження (малини), вирощеної на орендованих землях у період 2017-2019 років.

10, 18, 22 травня 2023 року відповідач надав письмові пояснення, у яких вказав про обставини, зазначені у заявах по суті справи та надав свій розрахунок заборгованості, за яким вважає, що розрахунок заборгованості повинен здійснюватися з третього кварталу 2019 року, оскільки ним було надано докази виконання зобов`язання до другого кварталу 2019 року включно, а тому розмір заборгованості мав би скласти: 49347,52 грн - заборгованість за договором; 6159,33 грн - пеня за договором; 4394,93 грн - інфляційні збитки; 1481,27 - 3 % річних, а всього 61383,06.

Ухвалою суду від 24 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Науменко О.Г. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових заявах по суті справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір оренди належної позивачу на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0008, площею 6,8827 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, яка розташована на території Бабинецької селищної ради Бородянського (на даний час - Бучанського) району Київської області, за умовами якого строк дії договору складає 8 років, зі сплатою орендної плати в розмірі: 69 грн - в період з набуття чинності договором до 12 жовтня 2018 року, 18067,09 грн в рік - з 13 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2025 року, яка вноситься щоквартально, не пізніше 5 числа місця, наступного за розрахунковим кварталом (а.с. 18-20, 23-26 т.1).

У договорі оренди земельної ділянки сторони передбачили, що:

-орендна плата на момент укладення договору складає: 69 грн в рік в період з моменту набуття чинності цим договором до 12 жовтня 2018 року; 18067,09 грн в рік в період з 13 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2025 року. Орендна плата за неповний рік розраховується пропорційно кількості місяців/днів в такому неповному році (пункт 4.1 договору);

-обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням щорічної індексації на індекс інфляції за попередній рік (пункт 4.2 договору);

-орендна плата вноситься щоквартально не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим кварталом (пункт 4.3 договору);

-розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; якщо індекс інфляції за попередній рік складає більше 100%; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (пункт 4.5 договору);

-якщо сторони не прийняли рішення про перегляд орендної плати орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі та на умовах, що визначені п. 4.1-4.3 цього Договору (абзац другий пункту 4.5 договору);

-у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення (пункт 4.6 договору);

-зміна умов договору здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку (пункт 10.1 договору);

-будь-які зміни або доповнення договору здійснюються у письмовій формі (пункт 10.5 договору).

Отже, вказаним договором чітко передбачені правила обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку, а саме пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням щорічної індексації на індекс інфляції за попередній рік. При цьому за умовами договору (п. 4.5), якщо сторони не прийняли рішення про перегляд орендної плати орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі та на умовах, що визначені п. 4.1-4.3 цього Договору.

10 січня 2019 року сторони уклали додаткову угоду до вказаного договору оренди земельної ділянки, якою погодили, що розмір орендної плати з 13 січня 2019 року по 12 жовтня 2025 року становить 19837,66 грн (а.с. 80 т.1). При цьому умови п. 4.2 основного договору щодо порядку обчислення розміру орендної плати із урахуванням щорічної індексації на індекс інфляції за попередній рік, вказаною угодою не змінювались.

Як убачається із позовної заяви і відповідач визнав дану обставину, вказана земельна ділянка була передана відповідачу в користування, однак, передбачену договором та додатковою угодою, орендну плату у повному обсязі він позивачу не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, та відповідно до ч. 2 ст. 25 даного Закону орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за період з 13 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2021 року становить 96 957,15 грн, що складається із заборгованості за договором оренди в розмірі 69873,03 грн, пені за період з 17 травня 2021 року по 17 лютого 2022 року у розмірі 17524,51 грн, інфляційних збитків за період з лютого 2019 року по жовтень 2021 року у розмірі 6 686,48 грн, 3% річних за період з 6 лютого 2019 року по 17 листопада 2021 року у розмірі 2 873,13 грн (а.с. 4-6, 27-29 т.1).

Проте, суд не може погодитись із вказаним розрахунком позивача, оскільки, розраховуючи розмір заборгованості зі сплати орендної плати, позивач не врахував додаткову угоду, якою встановлено з 13 січня 2019 року новий розмір орендної плати, застосував неправильний індекс інфляції за 2020 рік та не врахував сплачені відповідачем суми коштів на виконання умов договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається із матеріалів справи та змісту укладеного між сторонами договору оренди землі відповідач у порушення пунктів 4.1, 4.2, 4.3 договору не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати, обрахований із урахуванням індексів інфляції за 2017-2020 роки, що розраховано наступним чином:

у 2018 році - орендна плата із урахуванням індексу інфляції складала 20542,28 грн (18067,09 грн Х 113,7 % (індекс інфляції за 2017 рік)),

у 2019 році - 22555,42 грн (20542,28 грн Х 109,8% (індекс інфляції за 2018 рік)), однак з урахуванням умов додаткової угоди від 10 січня 2019 року, якою визначено новий розмір орендної плати, орендна плата з 13 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року склала 19837,66 грн.

у 2020 році - 20651,00 грн (19837,66 грн (новий розмір орендної плати за додатковою угодою) Х 104,1% (індекс інфляції за 2019 рік)),

у 2021 році - 21683,55 грн (20651,00 грн Х 105% (індекс інфляції за 2020 рік)).

Відповідно до умов договору (п. 4.1) орендна плата за неповний рік розраховується пропорційно кількості місяців/днів в такому неповному році.

Отже, розмір щоквартальної орендної плати, що підлягав сплаті становив:

з 13 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року - 4502,40 грн (20542,28 (розмір орендної плати за 2018 рік) / 365 днів у році = 56,28 грн (розмір орендної плати за день) х 80 (кількість днів у періоді) = 4502,40 грн);

з 01 січня 2019 року по 12 січня 2019 року - 741,54 грн (22555,42 (розмір орендної плати за 2019 рік) / 365 днів у році х 12 (кількість днів у періоді) = 741,54 грн);

з 13 січня 2019 року по 12 квітня 2019 року - 4891,47 грн (19837,66 (новий узгоджений сторонами розмір орендної плати за 2019 рік) / 365 днів у році х 90 (кількість днів у періоді) = 4891,47 грн);

з 13 квітня 2019 року по 12 липня 2019 року - 4945,83 грн (19837,66 (новий узгоджений сторонами розмір орендної плати за 2019 рік) / 365 днів у році х 91 (кількість днів у періоді) = 4945,83 грн);

з 13 липня 2019 року по 12 жовтня 2019 року - 5000,18 грн (19837,66 (новий узгоджений сторонами розмір орендної плати за 2019 рік) / 365 днів у році х 92 (кількість днів у періоді) = 5000,18 грн);

з 13 жовтня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 4347,98 грн (19837,66 (новий узгоджений сторонами розмір орендної плати за 2019 рік) / 365 днів у році х 80 (кількість днів у періоді) = 4347,98 грн);

з 01 січня 2020 року по 12 січня 2020 року - 677,08 грн (20651,00 (розмір орендної плати за 2020 рік) / 366 днів у році х 12 (кількість днів у періоді) = 677,08 грн);

з 13 січня 2020 року по 12 квітня 2020 року - 5134,54 грн (20651,00 грн (розмір орендної плати за 2020 рік) / 366 днів у році х 91 (кількість днів у періоді) = 5134,54 грн);

з 13 квітня 2020 року по 12 липня 2020 року - 5134,54 грн (20651,00 грн (розмір орендної плати за 2020 рік) / 366 днів у році х 91 (кількість днів у періоді) = 5134,54 грн);

з 13 липня 2020 року по 12 жовтня 2020 року - 5190,96 грн (20651,00 грн (розмір орендної плати за 2020 рік) / 366 днів у році х 92 (кількість днів у періоді) = 5190,96 грн);

з 13 жовтня 2020 року по 31 грудня 2020 року - 4513,88 грн (20651,00 грн (розмір орендної плати за 2020 рік) / 366 днів у році х 80 (кількість днів у періоді) = 4513,88 грн);

з 01 січня 2021 року по 12 січня 2021 року - 712,88 грн (21683,55 грн (розмір орендної плати за 2021 рік) / 365 днів у році х 12 (кількість днів у періоді) = 712,88 грн);

з 13 січня 2021 року по 12 квітня 2021 року - 5346,63 грн (21683,55 грн (розмір орендної плати за 2021 рік) / 365 днів у році х 90 (кількість днів у періоді) = 5346,63 грн);

з 13 квітня 2021 року по 12 липня 2021 року - 5406,04 грн (21683,55 грн (розмір орендної плати за 2021 рік) / 365 днів у році х 91 (кількість днів у періоді) = 5406,04 грн);

з 13 липня 2021 року по 12 жовтня 2021 року - 5465,44 грн (21683,55 грн (розмір орендної плати за 2021 рік) / 365 днів у році х 92 (кількість днів у періоді) = 5465,44 грн),

а загалом 62011,39 грн.

Водночас, відповідач стверджує, що ним на виконання умов вказаного договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди сплачено позивачу орендну плату: за четвертий квартал 2018 року у розмірі 4516,77 грн; за перший квартал 2019 року - 4959,41 грн; за другий квартал 2019 року - 4959,41 грн.

Обґрунтовуючи наведені доводи зазначає, що між ним і позивачем 13 жовтня 2017 року укладено чотири однотипних договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами:

:04:001:0001 (орендна плата з 13 жовтня 2018 року становить 4783,54 грн, а з 2019 року - 5252,33 грн);

:04:001:0002 (орендна плата з 13 жовтня 2018 року становить 6664,61 грн, а з 2019 року - 7317,74 грн);

:04:001:0003 (орендна плата з 13 жовтня 2018 року становить 8607,11 грн, а з 2019 року - 9450,61 грн);

:04:001:0008 (орендна плата з 13 жовтня 2018 року становить 18067,09 грн, а з 2019 року - 19837,66 грн).

На виконання умов вказаних договорів ним було сплачено на рахунок позивача орендну плату за усі чотири земельні ділянки за четвертий квартал 2018 року у розмірі 9530,59 грн, за перший квартал 2019 року - 10464,59 грн, за другий квартал 2019 року - 10464,59 грн.

Дані суми сплачені із розрахунку суми базових ставок орендної плати за вказаними договорами за рік поділеної на 4 квартали.

За четвертий квартал 2018 року сплачено 9530,59 грн орендної плати за такою формулою: (4783,54+6664,61+8607,11+18067,09)/4. Частка оплати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0008 становить 4516,77 грн (18067,09/4).

За перший квартал 2019 року сплачено 10 464,59 грн орендної плати за такою формулою: (5252,33+7317,74+9450,61+19837,66)/4. Частка оплати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0008 становить 4959,41 грн (19837,66/4).

За другий квартал 2019 року сплачено 10 464,59 грн орендної плати за такою формулою: (5252,33+7317,74+9450,61+19837,66)/4. Частка оплати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0008 становить 4959,41 грн (19837,66/4).

На підтвердження наведеного відповідачем надано копії договорів оренди земельних ділянок від 13 жовтня 2017 року, додаткових угод та платіжних інструкцій від 02 квітня і 18 липня 2019 року (а.с. 206-233 т.1).

Представник позивача, заперечуючи проти вказаних доводів відповідача, не зазначив та не надав суду жодних доказів щодо існування інших правовідносин між сторонами, за якими відповідач міг здійснити вказані платежі на рахунок позивача.

Отже, дослідивши надані відповідачем докази, суд вважає спроможними доводи відповідача щодо сплати ним орендної плати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0008 у розмірі 14435,59 грн (четвертий квартал 2018 року - 4516,77 грн, перший квартал 2019 року - 4959,41 грн; другий квартал 2019 року - 4959,41 грн), а тому суд визнає часткову сплату відповідачем на рахунок позивача орендної плати за вказаним договором оренди у розмірі 14435,59 грн.

При цьому слід зазначити, що суд не може вдаватися до надмірного формалізму, а відсутність у платіжних документах відповідача інформації щодо призначення платежу, за вказаних вище обставин та доведеності відповідачем своїх доводів, а також відсутності доказів щодо існування між сторонами інших правовідносин крім вказаних вище чотирьох договорів оренди земельної ділянки, не може бути підставою для покладення на відповідача додаткового тягаря у вигляді повторної сплати орендної плати у вказаній частині та застосування штрафних санкцій.

Отже, заборгованість відповідача за договором оренди земельної ділянки, з урахуванням сплачених ним коштів, станом на 12 жовтня 2021 року становить 47575,80 грн (62011,39 - 14435,59).

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач, отримавши від позивача в користування земельну ділянку, не у повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги в цій частині, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди земельної ділянки у розмірі 47575,80 грн.

При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на неможливість використання земельної ділянки для ведення сільськогосподарської діяльності та розірвання укладеного договору оренди, оскільки жодних доказів щодо цього суду не надано, до того ж, у своєму відзиві на позов відповідач визнає, що земельну ділянку він використовував, саджав на ній садові культури. Доказів про припинення дії договору або визнання його недійсним у порядку, передбаченому договором, матеріали справи не містять. Також суд вважає безпідставними посилання відповідача на неправомірне обрахування розміру орендної плати із урахуванням щорічної індексації на індекс інфляції за попередній рік, оскільки такий порядок обрахунку розміру орендної плати сторони визначили в укладеному ними договорі і відповідач на той час погодився на такі умови. Збільшення розміру орендної плати шляхом її обрахування з урахування щорічної індексації передбачено п. 4.2 договору оренди.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, не бере до уваги також посилання відповідача на правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 16 березня 2020 року у справі № 922/1658/19, оскільки він не є релевантним до правовідносин, які склалися у даній справі. У вказаному висновку йдеться про безпідставність збільшення розміру орендної плати внаслідок індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тоді як у справі, що наразі розглядається, предметом спору є заборгованість відповідача за договором оренди земельної ділянки, яким передбачено обрахування розміру орендної плати з урахуванням щорічної індексації на індекс інфляції за попередній рік без необхідності укладення додаткових угод (п. 4.1, 4.2, 4.5).

Суд також не може взяти до уваги доводи позивача про те, що додаткова угода не посвідчена нотаріально, а тому є неукладеною, оскільки такі доводи є необґрунтованими з огляду на те, що ні Законом, ні договором не встановлено обов`язкового нотаріального посвідчення для додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки на час її укладення, а визначено просту письмову форму, яка і була дотримана сторонами.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 472/491/19. Так, у вказаній постанові Верховний суд вказав, що «результат аналізу змісту статей 205, 654 ЦК України дає підстави для висновку, що договір, укладений в письмовій формі (простій чи нотаріальній), може бути змінений чи розірваний шляхом укладення іншого договору також у письмовій формі, водночас вид такої форми (проста чи нотаріальна) значення не має. Нотаріальне посвідчення договору, вчиненого у письмовій формі, залежить від конкретного виду договору, для якого встановлена обов`язковість нотаріального посвідчення (за законом або за домовленістю сторін) на час його укладення… Ні Законом, ні договором не встановлено обов`язкового нотаріального посвідчення для додаткової угоди до договору оренди землі на час її укладення, а визначено просту письмову форму, яка і була дотримана сторонами».

За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 03 листопада 2021 року в розділі актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права містяться відомості про те, що рішенням приватного нотаріуса Король Р.А. від 13 жовтня 2017 року (індексний номер 37578057) право оренди вказаної земельної ділянки строком до 12 жовтня 2025 року - зареєстровано (а.с. 23-26 т.1).

Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

З викладеного вбачається, що державній реєстрації підлягає лише саме виникнення речового права - права оренди земельної ділянки та його строк, а не умови договору оренди землі, зокрема такі як розмір орендної плати.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі № 922/1658/19 та від 07 квітня 2021 року у справі № 282/654/18.

Отже, за вказаних вище обставин, суд не може взяти до уваги доводи позивача про те, що додаткова угода не посвідчена нотаріально, а тому є неукладеною.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом зараховано виконання відповідачем зобов`язання за договором оренди у розмірі 14435,59 грн, які враховують необхідність сплати розміру орендної плати за період з 13 жовтня 2018 року по 12 січня 2019 року у розмірі 5243,94 грн (строк сплати до 06 лютого 2019 року), за період з 13 січня 2019 року по 12 квітня 2019 року у розмірі 4891,47 грн (строк сплати до 06 травня 2019 року), та частково за період з 13 квітня 2019 року по 12 липня 2019 року у розмірі 4280,18 грн (строк сплати до 06 серпня 2019 року), тоді як орендна плата за вказаний період складала 4945,83, то обрахування індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми здійснюється, починаючи з 06 серпня 2019 року.

Отже, сума простроченого зобов`язання відповідача, з урахуванням необхідності щоквартальної сплати орендної плати, становить:

за період з 06.08.2019 до 05.11.2019 - 665,65 грн (3% річних - 5,03 грн);

за період з 06.11.2019 до 05.02.2020 - 5645,83 грн (3% річних - 42,65 грн);

за період з 06.02.2020 до 05.05.2020 - 10670,89 грн (3% річних - 78,72 грн);

за період з 06.05.2020 до 05.08.2020 - 15805,43 грн (3% річних - 119,19 грн);

за період з 06.08.2020 до 05.11.2020 - 20939,97 грн (3% річних - 157,91 грн);

за період з 06.11.2020 до 05.02.2021 - 26130,93 грн (3% річних - 197,27 грн);

за період з 06.02.2021 до 05.05.2021 - 31357,69 грн (3% річних - 229,38 грн);

за період з 06.05.2021 до 05.08.2021 - 36704,32 грн (3% річних - 277,54 грн);

за період з 06.08.2021 до 05.11.2021 - 42110,36 грн (3% річних - 318,42 грн);

за період з 06.11.2021 до 17.11.2021 - 47575,80 грн (3% річних - 46,92 грн).

Розрахунок трьох процентів річних здійснено за наступною формулою: сума боргу х процентна ставка (3%) / 100% х кількість днів прострочення зобов`язання /кількість днів у році, що складає за прострочення виконання зобов`язання по виплаті орендної плати в зазначені періоди 1 473,03 грн.

Інфляційні втрати розраховуються за наступною формулою: сума боргу х сукупний індекс інфляції / 100% - сума боргу. Сукупний індекс інфляції розраховуються шляхом множення щомісячних індексів за період існування боргу, що складає у зазначені періоди прострочки 4 183,15 грн.

З огляду на зазначене, оскільки відповідач своєчасно не сплатив позивачу суму орендної плати, чим прострочив виконання грошового зобов`язання, то він зобов`язаний сплатити позивачу, окрім суми основного боргу, 3 % річних від простроченої суми та компенсувати інфляційні збитки, а тому суд, частково задовольняючи в цій частині позовні вимоги, вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних від простроченої суми боргу за період з 6 серпня 2019 року по 17 листопада 2021 року в сумі 1473,03 грн та компенсацію інфляційних збитків за період з серпня 2019 року по жовтень 2021 року в сумі 4183,15грн.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Оскільки пунктом 4.6 договору оренди передбачено у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, сплату пені у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення, то суд вважає правомірним нарахування відповідачу даної неустойки за останні шість місяців перед зверненням позивача із даним позовом.

Так, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором оренди земельної ділянки на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня за період з 17 серпня 2021 року по 17 лютого 2022 року в сумі 8 353,36 грн, розрахунок якої є наступним:

за період з 17 серпня 2021 року по 06 листопада 2021 року розмір пені становить 3 453,05 грн (42110,36 грн (сума заборгованості по орендній платі, строк сплати якої настав 06 серпня 2021 року) х 0,1 х 82 (дні) / 100);

за період з 07 листопада 2021 року по 17 лютого 2022 року розмір пені становить 4900,31грн (47575,80 грн (сума заборгованості по орендній платі, строк сплати якої настав 06 листопада 2021 року) х 0,1 х 103 (дні) / 100).

Отже, суд, частково задовольняючи в цій частині позовні вимоги, вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасне внесення орендної плати за період з 17 серпня 2021 року по 17 лютого 2022 року в розмірі 8 353,36 грн.

Суд встановив, що відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 07 лютого 2017 року відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с.78 т.1).

Тому вимоги в частині стягнення судового збору з відповідача, який є інвалідом ІІ групи та відповідно до Закону України «Про судовий збір» належить до переліку осіб, які звільнені від його сплати, не підлягають задоволенню.

З відповідача, який є інвалідом ІІ групи, судовий збір не стягується навіть у разі, якщо рішення ухвалено не на його користь. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові в справі № 703/686/15-ц.

Керуючись ст. 526, 610, 611, 625, 792 ЦК України, ст. 96 ЗК України, ЗУ «Про оренду землі», ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки, пені за невиконання грошового зобов`язання, компенсації за порушення грошового зобов`язання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 47 575,80 (сорок сім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 80 копійок, пеню в сумі 8 353 (вісім тисяч триста п`ятдесят три) гривні 36 копійок, три проценти річних в сумі 1 473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) гривні 03 копійки та компенсацію інфляційних збитків в сумі 4 183 (чотири тисячі сто вісімдесят три) гривні 15 копійок, а всього 61 585, 34 грн (шістдесят одну тисячу п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 34 копійки.

В іншій частині в позові відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 19 липня 2023 року.

СуддяМ.Герасименко