ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/1496/22 Номер провадження 22-ц/814/2189/23Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі Андрейко Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Книша Сергія Івановича

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2022 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2022 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18 березня 2021 року в м. Харкові з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , та автомобіля Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП транспортний засіб Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, чим позивачу завдано майнової шкоди.

Вказував, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, позивач отримав всього страхове відшкодування в сумі 29402,02 грн (хоча страхова компанія мала б сплатити 33389,28 грн.), а відповідачем сплачено суму франшизи в розмірі 1500 грн.

Зазначав, що вартість матеріального збитку складає 58812,87 грн., різниця між вартістю майнового збитку та сумою страхового відшкодування і виплаченою відповідачем сумою складає 23923,59 грн (58812,87 грн. - 33389,28 грн. - 1500 грн.).

Просив стягнути з ОСОБА_1 суму 23923,59 грн. в рахунок відшкодування шкоди внаслідок ДТП, 992,40 грн судових витрат зі сплати судового збору та 7000 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 23923 грн 59 коп. в рахунок відшкодування шкоди внаслідок ДТП, що сталася 18 березня 2021 року; 992 грн 40 коп. понесених судових витрат зі сплати судового збору, всього 24915 грн. 99 коп.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Книша С.І. Просив рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне встановлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи внаслідок неправильної оцінки та дослідженя доказів.

Зазначає, що автотоварознавче дослідженя транспортного засобу Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, проведене з порушенням п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме при проведенні досліждження експертом застосовано коефіцієнт фізичного зносу (Ез) у розмірі 0,51, тоді як відповідно до п. 7.38 значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ. Крім того, вважає, що не всі пошкодження які зафіксовані експертом виникли саме в наслідок ДТП винуватцем якого був ОСОБА_1 .

Доводи відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги просить відмовити у її задоволенні.

У подальшому від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі представника.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2021 року о 17 год 05 хв. в м. Харкові по вул. Булбочана, 54, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, та виїжджаючи на дорогу житлової зони (двору), перед проїзною частиною не надав переваги в русі автомобілю Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався з лівого боку, під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого сталося зіткнення зазначених автомобілів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року в справі № 642/1920/21, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована ПАТ НАСК «Оранта» згідно з полісом № АР9471100.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 18 березня 2021 року, транспортний засіб Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 , отримав механічні ушкодження.

Про настання ДТП було повідомлено ПАТ НАСК «Оранта», страховою компанією дорожньо-транспортна пригода від 18 березня 2021 року визнана страховим випадком, складено страховий акт № ОЦВ-СП-21-20-48311/1 та визначено суму страхового відшкодування в розмірі 12255,34 грн.

Відповідно до висновку експерта № 10633 від 15 липня 2021 року (а.с. 16-28) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 18 березня 2021 року, складає 34889,28 грн, а матеріальний збиток без врахування фізичного зносу 58812,87 грн.

Відповідно до угоди про припинення зобов`язання (а.с. 33), що була укладена між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ НАСК «Оранта» сума страхового відшкодування була визначена в 29402,02 грн, з якою погодився позивач.

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Статтею 29 та пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Методики товарознавчої експертизи та колісних транспортних засобів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 145/5/2092, методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Пункт 1.6 Методики визнає відновлювальний ремонт (або ремонт) як комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості (пункти 8.1 та 8.3 Методики).

Пунктом 7.38 Методики передбачено, що значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Як вбачається з матеріалів справи дата випуску автомобіля Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 2015 рік, тоді як ДТП сталася 18 березня 2021 року, тобто коли автомобіль перебував в експлуатації менше 7 років.

Однак при дослідженні висновку експерта № 10633 від 15 липня 2021 року встановлено, що при обрахунку вартості відновлювальних робіт коефіцієнт зносу обраховано відповідно до п. 7.37 у розмірі 0,51, що не відповідає положенням Методики товарознавчої експертизи та колісних транспортних засобів.

Колегія суддів звертає увагу, що виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Враховуючи, що при визначенні розміру відновлювальних робіт, враховуючи строк експлуатації транспортного засобу, коефіцієнт фізичного зносу КТЗ дорівнює «0», то ОСОБА_2 мав право вимагати у страховика відшкодування вартості ремонтних робіт з врахуванням зазначеного коефіцієнту «0», тобто в повному розмірі.

При цьому, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У свою чергу, позивачем не надано достатні і достовірних доказів того, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Відповідно до угоди про припинення зобов`язання переданням відступного встановлено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з однієї сторони і ОСОБА_2 з другої сторони, з метою врегулювання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), що мав місце 18 березня 2021 року за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/9471100 від 30 листопада 2020 року, керуючись ст. 600 ЦК України уклали цю угоду про наступне:

1. Сторони встановили, що загальна сума страхового відшкодування, яка сплачується Страховиком за полісом ОСЦПВВНТЗ АР/9471100 від 30 листопада 2020 року за страховою подією, що мала місце 18 березня 2021 року внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням зносу та франшизи складає 29402 грн. 02 коп.

3. Після сплати Страховиком Потерпілій особі суми, передбаченої пунктом 1 цієї Угоди, Сторони вважають припиненими зобов`язання Страховика за полісом АР/9471100 від 30 листопада 2020 року, щодо події, яка мала місце 18 березня 2021 року.

Тобто, підписуючи дану угоду ОСОБА_2 погодився з припиненням договірних зобов`язань Страховика, тоді як підстави для виникнення деліктних зобов`язань у ОСОБА_3 відсутні.

За вказаних обставин, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_3 вартості завданої шкоди внаслідок ДТП є необґрунтованими, суперечать меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності та норам чинного законодавства.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Книша С.І. слід задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2022 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2022 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на косить ОСОБА_2 понесених останнім судових витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн. та судового збору, а тому додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2022 року підлягає скасуванню.

При цьому, зважаючи на задоволення вимог апеляційної скарги з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір при подачі апеляційної скарги в розмірі 1488 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Книша Сергія Івановича задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2022 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2022 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір при подачі апеляційної скарги в розмірі 1488 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 вересня 2023 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова