Провадження № 2/537/599/2023
Справа № 537/1413/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2023 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чупілки М.В., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 15.03.2002 у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області за актовим записом № 86, та після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

На обґрунтування позову зазначила, що 15.03.2002 між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають трьох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказала, що з лютого 2023 року вони з відповідачем не проживають однією сім`єю та не підтримують сімейних стосунків. Зазначила, що на протязі останніх років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Вважає, що відновлення сімейних стосунків на даний час є не тільки неможливим але й недоречним. Питання про визначення місця проживання неповнолітніх дітей буде визначено за згодою сторін. Питання про розподіл майна немає. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чупілко М.В. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Вказала, що за домовленістю сторін неповнолітні діти проживають з батьком.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що, наданий судом строк для примирення не дав результатів, сторони не примирилися, позивачка проживає за кордоном. На даний час спору щодо майна та місця проживання дітей у них немає, діти залишаються проживати з ним.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 15.03.2002 у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області за актовим записом № 86, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 .

В шлюбі подружжя має трьох дітей: повнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

В судовому засіданні встановлено, що з лютого 2023 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин вказують непорозуміння через протилежні погляди на сім`ю, ведення домашнього господарства. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у позивача відсутні.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи ухвалою суду від 24.05.2023 сторонам надавався строк для примирення, однак примирення між сторонами не відбулося.

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, позивач наміру поновлювати сімейні стосунки не має, примирення між сторонами не відбулося, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 бажає залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 263- 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15.03.2002 у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області за актовим записом № 86 між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ) та ОСОБА_2 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, набуте у шлюбі, « ОСОБА_3 ».

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Фадєєва

Повний текст рішення складено 04.10.2023