Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5483/23
Провадження №: 2-о/332/170/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Погрібної О.М., при секретарі судового засідання Мацинській О.Є.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою адвоката Притули Миколи Івановича в інтересах ОСОБА_1 заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті,

встановив:

Адвокат Притула М.І. звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження в інтересах ОСОБА_1 , зазначивши в якості заінтересованої особи Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті, а саме встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Василівки, Запорізької області, яка померла на тимчасово окупованій території ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Василівка Запорізької області.Встановлення факту смерті заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть, виданого державою Україна.Враховуючи наведене просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді Заводський районний суд м.Запоріжжя від 22.09.2023 вищезазначену заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання з повідомленням (викликом) осіб.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, представник заявниці в заяві про встановлення факту смерті зазначив про те, що просять розглянути справу за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, зазначили, що під час перевірки вищезазначеного актового запису у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Положеннями ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України у виді ID картки НОМЕР_1 .

Родинні стосунки ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2 підтверджуються копіями документів: свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому матір`ю вказана ОСОБА_2 тасвідоцтвом (повторним) про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_1 після укладання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Громадянство України померлої ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому матір`ю вказана громадянка України ОСОБА_2 .

Заявницею надані копії документів: видане закладом охорони здоров`я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території лікарське свідоцтво про смерть за № 48 від 14.09.2022, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Василівка Запорізької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: алкогольний цироз печінки, поліорганна недостатність; довідка про причини смерті №48, видана 14 вересня 2022 року, відповідно до якої, причиною смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Василівка Запорізької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є цироз печінки, полі органна недостатність; свідоцтва про смерть від 17 вересня 2022 року, виданого Сімферопольським районним відділом РАЦС №3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якого громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла в м.Василівка Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022), затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який наступними Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичної установою або рішення суду про встановлення факту смерті.

Місто Василівка Запорізької області, яке входить до Василівської міської територіальної громади, з 26.02.2022 та на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російської Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, входить до переліку населених пунктів, тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відтак, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на цій території.

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5) підставою для реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/130234; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/130234; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Як виняток, суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України видане закладом охорони здоров`я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території лікарське свідоцтво про смерть за № 48 від 14.09.2022, довідку про причини смерті №48 від 14 вересня 2022 рок у та свідоцтво про смерть від 17 вересня 2022 року, видане Сімферопольським районним відділом РАЦС №3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якого громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла в м.Василівка Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 в певний час і при певних обставинах підтверджений.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реалізації своїх прав за законодавством України.

За положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та зокрема можуть бути встановлені на підставі письмових доказів.

Приймаючи до уваги вказані докази, суд виходить з того, враховуючи ситуацію, яка склалася у країні, заявниця позбавлена можливості отримати офіційні документи щодо смерті її матері ОСОБА_2 , а тому звертаючись до суду, надала усі можливі докази, які могла надати у цій ситуації. Смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, так як встановлення факту смерті має для нього юридичне значення, оскільки дозволяє зареєструвати смерть ОСОБА_2 державними органами України.

Керуючись ст. ст. 13, 89, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву адвоката Притули Миколи Івановича в інтересах ОСОБА_1 заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Василівка Запорізької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Василівка Запорізької області, Україна.

Відповідно до вимог ч.4 ст.317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення виготовлено 22.09.2023.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_3 .

Представник заявника: адвокатПритула Микола Іванович, адвокатське свідоцтво №576 від 10.11.2006 року, адреса : АДРЕСА_2 Тел. НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: м.Запоріжжя, вул. Петра Ребра, буд.9-А, .

Суддя: О.М.Погрібна