Справа № 523/461/23
Провадження №2/523/1460/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Мішаглі Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача АТ «ОТП БАНК» Паладич Аліни Олександрівни про забезпечення позову Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне товариство «ОТП Банк» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № від 10.03.2021 року у розмірі 162 276,88 грн. та заборгованість по картковому рахунку за договором № від 10.03.2021 року у розмірі 20 772,82 грн., а також судові витрати.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_1 знаходяться у неї чи в інших осіб.

Заява обґрунтована тим, що 10.03.2021 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, шляхом підписання Заяви анкети про надання банківських послуг AT «ОТП БАНК».

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує, про що свідчить заборгованість по вказаному договору, від будь-якого вирішення спору у досудовому порядку відмовляється, від виконання зобов`язання будь-яким чином ухиляється, представник позивача просила накласти арешт на майно та грошові кошти боржника.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, згідно яких, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цей правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України у справі за № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року.

Нормами статті 80 ЦПК встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК встановлено обов`язок доказування і подання доказів, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення зазначених норм, заявником не обґрунтовано необхідності застосування заходів забезпечення позову, не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, заявником не конкретизовано стосовного якого саме майна відповідача необхідно застосувати заходи забезпечення позову, не надано доказів, що це майно знаходиться у власності відповідача, що в свою чергу позбавляє суддю можливості встановити співмірність заявленого заходу забезпечення позову із вимогами позову.

Щодо накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_1 знаходяться у неї чи інших осіб.

Арештовані кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських установах або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, у яких вони відкриті, надаються суду заявником (постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 320/3560/18).

У той же час, заявником не зазначено відомості про наявність у відповідача рахунків, їх номери та назви відповідних установ, у яких вони відкриті, що позбавляє суд можливості застосувати обраний заявником спосіб забезпечення позову.

За вказаних обставин, заява Акціонерного товариства «ОТП Банк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_1 знаходяться у неї чи інших осіб, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача АТ «ОТП БАНК» Паладич Аліни Олександрівни про забезпечення позову Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повну ухвалу суду виготовлено 11.07.2023 року.

Суддя