Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/453/23

Провадження №2/377/219/23

25 вересня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

13 червня 2023 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» ( далі ТОВ «ФК «Аваліст»), в інтересах якого діє адвокат Косяк Наталія Вікторівна, в якій представник позивача, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, посилаючись на статті 512, 514, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 628, 638, 639, 1049, 1082 ЦК України, просила:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аваліст» заборгованість за кредитним договором № від 10.05.2018 у сумі 172 107 гривень 28 копійок;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 гривні та на правову допомогу в сумі 5 000 гривень.

В обґрунтування позову представник позивача послалась на те, що 10.05.2018 ПАТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № , на підставі якого банк надав, а позичальник отримав кредит у розмірі 124 000,00 гривень строком до 10 травня 2023 року, зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом 0,85% від суми кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 36 % річних. Підписанням кредитного договору позичальник заявив та гарантував, зокрема, що ознайомлений з паспортом кредиту, отримав примірник кредитного договору з усіма додатками, в тому числі графік платежів, інформований про умови кредитування, в тому числі з умовами відповідальності, отримав послуги банку з видачі кредиту та надав згоду на відступлення прав вимоги за кредитним договором. Відповідач не виконав свого зобов`язання. 17.12.2021 ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Аваліст» уклали договір факторингу № 17/12/21, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № від 10.05.2018 в сумі 172 107 гривень 28 копійок перейшло до позивача. 17.12.2021 АТ «ОТП Банк» направив СМС повідомлення відповідачу про відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Аваліст». Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Аваліст», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Аваліст» за кредитним договором № від 10.05.2018 в сумі 172 107 гривень 28 копійок, з яких: 96 178,55 гривень-заборгованість за основною сумою кредиту; 53 189, 27 гривень - сума заборгованості за відсотками по кредиту; 22 739, 46 гривень- сума заборгованості по сплаті комісії по кредиту, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Аваліст». Також позивач поніс судові витрати на правову допомогу у сумі 5 000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою судді від 22 червня 2023 року, після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

17 липня 2023 року до суду від представника позивача ТОВ «ФК «Аваліст» - адвоката Косяк Н.В. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої було додано позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою судді від 24 липня 2023 року після часткового усунення позивачем недоліків позовної заяви було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 11 вересня 2023 року.

У період з 07.08.2023 по 05.09.2023 суддя Бабич Н.С. перебувала у щорічній оплачуваній відпустці.

11 вересня 2023 року судове засідання було відкладено на 25 вересня 2023 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України.

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату час і місце судового засідання повідомлений належним чином. На електронну адресу суду від представника позивача ТОВ «ФК «Аваліст» - адвоката Косяк Н.В. надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. У позовній заяві, крім іншого, представник позивача також просила ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів у випадку неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 повторно у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання, проте поштове відправлення повернуто до суду з відміткою причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідач ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла. Відзив на позов відповідач ОСОБА_1 до суду не подав.

За наявності умов, передбачених статями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 25 вересня 2023 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено з матеріалів справи, що 10 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №, відповідно до пункту 1.1 якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: розмір, валюта та цільове використання кредиту 124 000,00 гривень на споживчі цілі; комісія за управління кредитом- щомісячно, у розмірі 0,85 % від суми кредиту; річна база нарахування процентів для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та календарному році; загальний розмір кредиту становить 124 000,00 гривень; строк на який надається кредит визначений графіком платежів; дата остаточного повернення кредиту 10 травня 2023 року ( а.с. 5, 43).

Згідно з пунктом 2 кредитного договору № від 10.05.2018 протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 36 % річних.

Пунктом 3 кредитного договору № від 10.05.2018 встановлено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів.

За змістом пункт 4 кредитного договору № від 10.05.2018 датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку.

10 травня 2018 року ОСОБА_1 отримав від АТ «ОТП БАНК» готівкові кошти в сумі 124 000,00 гривень за кредитним договором № від 10.05.2018, що підтверджується заявою про видачу готівки № 019Т020ЕАТ від 10.05.2018, копія якої долучена до матеріалів справи, в якій стоїть підпис отримувача та підпис уповноваженої особи банку ( а.с. 84).

17 грудня 2021 року АТ «ОТБ Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» уклали договір факторингу №17/12/21, відповідно до умов якого останній має право вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «ОТП БАНК», в тому числі щодо ОСОБА_1 за кредитним договором № від 10.05.2018 в сумі 172 107 гривень 28 копійок. Зазначене підтверджується копією договору факторингу №17/12/21 від 17.12.2021, актом приймання-передачі реєстру боржників №1 до договору факторингу №17/12/21 від 17.12.2021, реєстром боржників №1 ( а.с. 6-14, 44-52).

Як убачається з розрахунку заборгованості, наведеному у позовній заяві, заборгованість відповідача станом на 17.12.2021, тобто на дату укладення договору факторингу №17/12/21 від 17.12.2021, становить 172 107 гривень 28 копійок, з яких: 96 178,55 гривень сума заборгованості за основною сумою кредиту; 53 189,27 гривень сума заборгованості за відсотками по тілу кредиту; 22 739,46 гривень сума заборгованості по сплаті комісії по кредиту, що також підтверджується реєстром боржників №1.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (пункту 1 частини другої).

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований ву кількох документах, зміст такого правочину також має бути зафксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами,у повноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За правилом статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилом частини 2 статті 1046 ЦК України, положення якої застосовується до відносин за кредитним договором, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли за кредитним договором № від 10.05.2018, укладеним між ПАТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 , після відступлення права вимоги за цим договором ПАТ «ОТП БАНК» позивачу на умовах договору факторингу №17/12/21 від 17.12.2021.

Унаслідок невиконання зобов`язання за кредитним договором № від 10.05.2018 заборгованість відповідача станом на 17.12.2021 ( дату укладення договору факторингу 17/12/21 від 17.12.2021) становить 172 107 гривень 28 копійок, з яких: 96 178 гривень 55 копійок сума заборгованості за основною сумою кредиту; 53 189 гривень 27 копійок- сума заборгованості за відсотками по кредиту; 22 739 гривень 46 копійок- сума заборгованості по сплаті комісії по кредиту.

Доказів виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № від 10.05.2018 матеріали справи не містять і відповідачем суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № від 10.05.2018, укладеним між ПАТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким за договором факторингу №17/12/21 від 17.12.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Аваліст», позивачу у справі, у вказаному розмірі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що адвокат Косяк Н.В. надавала позивачу ТОВ «ФК «Аваліст» правову допомогу на підставі договору про надання правової допомоги № 07/23, укладеного 14.02.2023 між Адвокатським бюро «Наталії Косяк» та ТОВ «ФК «Аваліст», відповідно до умов якого оплата послуг (гонорару) проводиться шляхом 100 відсоткової оплати за кожну окрему судову справу в розмірі 5000 гривень за першу інстанцію, оплата перераховується на банківський рахунок виконавця (а.с.17).

Згідно з актом № від 30.05.2023 приймання передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 07/23 від 14.02.2023 сторони підтверджують, що згідно з умовами договору про надання правової допомоги № 07/23 від 14.02.2023 у період з 20.05.2023 по 30.05.2023 надано послуги у повному обсязі. Сторони претензій один до одного не мають. Характер правничої допомоги: ознайомлення з матеріалами справи у тому числі доказами, наданими клієнтом 1 година; формування правової позиції клієнта щодо позовної заяви про стягнення заборгованості 1 година; складання позовної заяви ( аналітика та новели законодавства, судова практика у питаннях здійснення позовної роботи щодо стягнення заборгованості ) 3 години; формування пакету документів та виготовлення копій до позовної заяви та направлення документів тощо 2 години, всього 5 000 гривень ( а.с.20).

Відповідно до платіжної інструкції №122 від 30.05.2023 ТОВ «ФК «Аваліст» перерахувало Адвокатському бюро «Наталії Косяк» 5000 гривень за надання правничої допомоги згідно з актом № від 30.05.2023 ( а.с.21).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України»(Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що розмір витрат, пов`язаних з наданням позивачу професійної правничої допомоги в сумі 5 000 гривень, є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Вказані витрати є фактичними і неминучими, оскільки позивачу необхідна була правова допомога для звернення до суду з позовною заявою для захисту свого порушеного права.

Відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доводив їх неспівмірність.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір в сумі в сумі 2 684 гривні (а.с. 16). Вказана сума судового зарахована до спеціального фонду державного бюджету України ( а.с.1).

Таким чином, відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 684 гривні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» заборгованість за кредитним договором № від 10.05.2018 року в сумі 172 107 (сто сімдесят дві тисячі сто сім) гривень 28 копійок, з яких : 96 178 ( дев`яносто шість тисяч сто сімдесят вісім) гривень 55 копійок - заборгованість за основною сумою (тілом) кредиту; 53 189 (п`ятдесят три тисячі сто вісімдесят дев`ять) гривень 27 копійок заборгованість за відсотками по кредиту; 22 739 (двадцять дві тисячі сімсот тридцять дев`ять) гривень 46 копійок заборгованість по сплаті комісії по кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст», , місцезнаходження: вулиця Деревлянська, будинок 10 А, місто Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 25 вересня 2023 року.

Суддя Н. С. Бабич