Справа № 180/1434/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 вересня 2023 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
секретар - Котова Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,-
Позивач, Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 26 травня 2021 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу інженером бюро вхідного контролю в апарат управління акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується наказом №180/к-тр від 25.05.2021 року.
Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.
Наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) №44 від 01 березня 2022 року солдата ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 стрільцем 3 відділення 3 взводу, ВОС 100915А.
У зв`язку з цим, наказом акціонерного товариства " Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" №50/к-тр від 16.03.2022 року ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року увільнено від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час повної мобілізації зі збереженням за ним місця роботи, посади на підприємстві та середнього заробітку до дня звільнення з військової служби, відповідно до вимог ст. 119 КЗпП України.
Відповідно до статті 9-1 КЗпАП підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників.
З метою фінансової підтримки працівників, які перебуваючи на війні не мають змоги належним чином забезпечувати свої родини фінансово, правлінням АТ "Марганецький ГЗК" було прийнято рішення про здійснення виплат з розрахунку середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом офіцерського складу, військову службу під час мобілізації на особливий період або прийнятим на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладання нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до закінчення або до дня фактичного звільнення виплат з розрахунку середнього заробітку.
У зв`язку з чим, за період з 19 липня 2022 року по 30 червня 2023 року ОСОБА_1 , як працівнику, що призваний на військову службу під час мобілізації, за рішенням підприємства та за рахунок власних коштів було нараховано та здійснено виплати з розрахунку середнього заробітку в розмірі 166 660, 94 гривні.
АТ "Марганецький ГЗК" від ІНФОРМАЦІЯ_2 було отримано інформацію про те, що солдат ОСОБА_1 , відповідно до наказу №107 від 15.04.2023 року був виключений зі списків роти та призначений на посаду у військовій частині НОМЕР_1 , однак в зазначений час для відправки в бойову частину не прибув, розшукові дії щодо встановлення місця перебування ОСОБА_1 результатів не принесли.
21 липня 2023 року працівниками бюро економічної безпеки було проведено перевірку по місту реєстрації працівника ОСОБА_1 , в ході перевірки було отримано інформацію від сусідів щодо перебування ОСОБА_1 , за межами України.
Разом з тим, відповідач про своє звільнення з військової служби позивача не повідомляв, відповідних документів про призупинення строку військової служби на адресу позивача не надходило.
З 01 липня 2023 року ОСОБА_1 , було призупинено збереження нарахування та виплату відповідачу середнього заробітку, у зв`язку з отриманням інформації про припинення несенням ним військової служби за мобілізацією.
Враховуючи те, що відповідач військової служби з 16 квітня 2023 року не проходив та не з`явився на робоче місце і не став до роботи, а також не повідомив по припинення військової служби підприємство безпідставно отримав від АТ " Марганецький ГЗК" середній заробіток у період з 16 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року в розмірі 36 722,79 грн6., що є недобросовісністю відповідача. Крім того на суму середнього заробітку позивачем було нараховано обов`язкове нарахування у вигляді єдиного соціального внеску в розмірі 22%, що становить 10 268, 54 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ " Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" безпідставно набуті грошові кошти у вигляді виплат мобілізованим працівникам за період з 16 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року в розмірі 56 943,74 грн., з яких: 36 722,79 грн. сума середнього заробітку і 10 268,54 грн. суму нарахованого на середній заробіток єдиного внеску, а також судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення, не заперечує.
Відповідач у судові засідання неодноразово не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за допомогою поштового зв`язку про, що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Заяв чи клопотань не надав, про причини неявки не повідомив.
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №173828 від 07.08.2023 року ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адесою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з чим відповідач, крім викликів за вказаною адресою, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті. Оголошення про виклик відповідача опубліковано - 07.09.2023 року.
Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
За викладених обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).
Судом встановлено, що також підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 26 травня 2021 року був прийнятий на роботу інженером бюро вхідного контролю в апарат управління акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується наказом №180/к-тр від 25.05.2021 року.
Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.
Наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) №44 від 01 березня 2022 року солдата ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року було зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 стрільцем 3 відділення 3 взводу, ВОС 100915А.
У зв`язку з чим, наказом акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» №50/к-тр від 16.03.2022 року ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року було увільнено від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час повної мобілізації зі збереженням за ним місця роботи, посади на підприємстві та середнього заробітку до дня звільнення з військової служби..
Як зазначає позивач у позові, що згідно статті 9-1 КЗпАП підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників.
З метою фінансової підтримки працівників, які перебуваючи на війні не мають змоги належним чином забезпечувати свої родини фінансово, правлінням АТ " Марганецький ГЗК" було прийнято рішення про здійснення виплат з розрахунку середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом офіцерського складу, військову службу під час мобілізації на особливий період або прийнятим на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладання нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до закінчення або до дня фактичного звільнення виплат з розрахунку середнього заробітку.
У зв`язку з чим, за період з 19 липня 2022 року по 30 червня 2023 року ОСОБА_1 , як працівнику, що призваний на військову службі під час мобілізації, за рішенням підприємства та за рахунок власних коштів було нараховано та здійснено виплати з розрахунку середнього заробітку в розмірі 166 660, 94 гривні.
АТ "Марганецький ГЗК" від ІНФОРМАЦІЯ_2 було отримано інформацію про те, що солдат ОСОБА_1 , відповідно до наказу №107 від 15.04.2023 року був виключений зі списків роти та призначений на посаду у військовій частині НОМЕР_1 , однак в зазначений час для відправки в бойову частину не прибув, розшукові дії щодо встановлення місця перебування ОСОБА_1 результатів не принесли.
21 липня 2023 року працівниками бюро економічної безпеки було проведено перевірку по місту реєстрації працівника ОСОБА_1 , в ході перевірки було отримано інформацію від сусідів щодо перебування ОСОБА_1 , за межами України.
Разом з тим, відповідач про своє звільнення з військової служби позивача не повідомляв, відповідних документів про призупинення строку військової служби на адресу позивача не надходило.
З 01 липня 2023 року ОСОБА_1 , було призупинено збереження нарахування та виплату відповідачу середнього заробітку, у зв`язку з отриманням інформації про припинення несенням ним військової служби за мобілізацією.
У зв`язку з тим, що відповідач військової служби з 16 квітня 2023 року не проходив та не з`явився на робоче місце і не став до роботи, а також не повідомив по припинення військової служби підприємство безпідставно отримав від АТ " Марганецький ГЗК" середній заробіток у період з 16 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року в розмірі 36 722,79 грн6., що є недобросовісністю відповідача. Крім того, на суму середнього заробітку позивачем було нараховано обов`язкове нарахування у вигляді єдиного соціального внеску в розмірі 22%, що становить 10 268, 54 грн., позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.3 ст.119 Кодексу Законів про працю України, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову.
Таким чином, у відповідність положень статті 119 Кодексу Законів про працю України, наявність права на гарантії збереження місця роботи, посади та середнього заробітку нерозривно пов`язується з видом військової служби.
Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено вичерпний перелік видів військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Отже, за змістом положень частини 3 статті 119 КЗпП України, передбачені цією частиною гарантії зберігаються лише за працівниками, призваними на: строкову військову службу; військову службу за призовом осіб офіцерського складу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби під час дії особливого періоду.
Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Згідно п.34 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, контракт припиняється (розривається): у день закінчення строку контракту; у день набрання чинності новим контрактом - у разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший; у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання)контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України); у день набрання чинності контрактом про навчання у разі вступу особи рядового складу, сержантського та старшинського складу, яка проходить військову службу за контрактом, до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти; у день, що настає після дня смерті (загибелі) військовослужбовця або дня визнання його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим; у день видачі свідоцтва про смерть військовослужбовця на підставі проведеної генетичної експертизи, якщо військовослужбовця не було визнано судом безвісно відсутнім чи оголошено померлим.
Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ "Марганецький ГЗК" підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та з урахуванням наявних у справі доказів, норм чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини, тих обставин що відповідач не повідомив позивача, що він припинив службу в складі Збройних Сил України, на робоче місце не з`явився, до роботи не приступив, безпідставно отримав від АТ "Марганецький ГЗК" середній заробіток у період з 16 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року в розмірі 36 722,79 грн6., що є недобросовісністю, крім того на суму середнього заробітку позивачем було нараховано обов`язкове нарахування у вигляді єдиного соціального внеску в розмірі 22%, що становить 10 268, 54 грн., суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" безпідставно набуті грошові кошти у вигляді виплат мобілізованим працівникам за період з 16 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року в розмірі 56 943,74 грн., з яких: 36 722,79 грн. сума середнього заробітку і 10 268,54 грн. суму нарахованого на середній заробіток єдиного внеску, а також судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжною інструкцією №283 від 03.08.2023 року.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4,10,12,13,19,28,76,81,141,247,258,259,263-265,268,273,280-283,289,354-355ЦПК України,ч.3 ст.119 Кодексу Законів про працю України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008,ст. ст 1212,1215 ЦК України , суд-
Позовні вимоги Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - задовільнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула