Справа № 205/4703/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Тягло Л..В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_3 . Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що рішенням від 10 січня 2023 року Залізничного районного суду м. Львова по справі № 462/3125/22 було розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , зареєстрований 22.11.2008 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Вказане рішення набрало законної сили 10.02.2023. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 855. Відповідно до довідки про склад сім`ї № 2844 від 05.05.2023 неповнолітній ОСОБА_5 зареєстрований разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та проживає із ним за даною адресою, а відповідач не займається вихованням сина та не бере фінансову участь у його забезпеченні. Враховуючи наведене позивач був змушений звернутися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. 22.02.2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 205/8694/22 було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття. 07.03.2023 Першим правобережним відділом державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 71189619 за заявою позивача щодо стягнення з відповідача аліментів у примусовому порядку, однак на час подання позову коштів на виконання вказаного судового наказу він не отримав, він повністю несе усі фінансові витрати по його утриманню та займається його вихованням. Восени 2022 року - на початку війни неповнолітній син виїхав разом з матір`ю на захід України, але в червні повернувся до нього, оскільки не зміг проживати з нею. На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

11.07.2023 відповідач ОСОБА_4 надіслала до суду відповідь на відзив (а.с. 39-40), в якому просила визначити місце проживання дитини із врахуванням обставин, що можуть впливати на інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , а саме те, що місто Дніпро знаходиться в безпосередній близькості до зони ведення бойових дій, місто часто піддається ракетним обстрілам, а відтак перебування в м. Дніпрі є значно небезпечнішим ніж перебування у м. Львові; дитина навчається у середній школі № 77 у м. Львові, тривале дистанційне навчання може негативно вплинути на якість підготовки учня, а перебування у місці навчання позитивно відображається на рівні освіти; відповідач ОСОБА_3 ніде офіційно не працює понад 7 років, єдиним джерелом надходження є аліменти, які відповідач виплачує на сина із свого офіційного доходу, а також те, що з повідомлень у соціальних мережах від сина стало відомо, що позивач зловживає алкогольними напоями та часто перебуває у присутності сина в стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу не може позитивно відобразитися на вихованні дитини.

18.07.2023 представник позивача адвокат Патика А.В. скерував на адресу суду відповідь на відзив (а.с. 41-42), в якому заперечив усі обставини, викладені у відзиві, зокрема зазначив, що твердження відповідача про те, що м. Львів є безпечнішим ніж м. Дніпро не відповідає дійсності, адже ракетні обстріли м. Львова трапляються з аналогічною, а то й більшою регулярністю ніж м. Дніпро, адже безпечних місць у воюючій країні немає. Зазначає, що син весь навчальний рік був у Дніпрі разом з батьком і навчався дистанційно у школі № 77 м. Львова, а на даний час син навчається у 8-Д класі КЗО «Середня загальноосвітня школа № 97 ім. П.І. Шкідченка» Дніпровської міської ради, про що свідчить довідка № 242 від 13.07.2023. Твердження відповідача щодо того, що вона платить аліменти на користь неповнолітнього сина лише підтверджує правомірність тверджень позивача про те, що вихованням сина займається виключно батько, а участь матері обмежується виплатою аліментів, а твердження відповідача про те, що позивач зловживає алкогольним напоями не зрозумілі, оскільки жодних доказів на підтвердження такого не надано.

Ухвалою суду від 08.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Представник позивача адвокат Патика А.В. у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явилася, клопотань чи заяв про відкладення не скерувала. Представник відповідача адвокат Романець А.Б. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явилася, клопотань чи заяв про відкладення судового засідання не скерувала, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2008, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_7 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 12).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.01.2023 розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , зареєстрований 22.11.2008 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №839 (а. с. 14).

06 лютого 2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_4 в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 15).

З довідки № 2844 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.17) вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 є власником майна за вказаною адресою. Витягом з реєстру територіальної громади підтверджується, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

З відповіді № 80256 від 19.05.2023 вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 22).

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , даючи пояснення в порядку ст.ст. 7, 171 СК України, зазначив, що на даний час проживає із батьком та має бажання проживати із ним. Перешкод у цьому йому ніхто не чинить.

Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частинами 1, 2 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Отже, за вказаними нормами сімейного та цивільного законодавства спір між матір`ю та батьком, які проживають окремо та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина вирішується органом опіки та піклування або судом лише щодо дитини, яка не досягла 14-ти років.

Якщо дитина досягла 14 років, вона вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, передбачених законом.

Як встановлено судом, син сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час розгляду справи в суді досягнув 14 років, а отже в силу вищевказаних норм чинного законодавства може вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення місця проживання сина ОСОБА_5 з батьком задоволенню не підлягають за їх безпідставністю, оскільки суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років, таке самостійне право вибору місця проживання надано самій дитині законом.

Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 28.09.2022 у справі № 686/18140/21, провадження № 61-6611св22.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі наведеного та керуючись, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 12, 89, 263, 264 ЦПК України, ст. ст. 141, 157, 160, 161 СК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Третя особа: Адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради, , місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, 77

Повний текст рішення суду складено та підписано 05.10.2023 року.

Суддя Іванюк І.Д.