Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2727/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І. І.

за участю секретаря судового засідання Мигаль Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 , як придбаного під час шлюбу. Свою заяву обґрунтовує тим, що з 11 травня 2008 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Сарненського районного суду Рівненської області 17 квітня 2009 року було розірвано. 02 вересня 2008 року ОСОБА_3 , згідно Договору купівлі-продажу, продала ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . В 2022 році позивач вирішила реалізувати свої права як співвласника житлового будинку, однак ОСОБА_2 не визнав її права власності на 1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку і протягом останнього року з відповідачем не контактувала та немає засобів зв`язку з ним, що стало підставою звернення до суду.

Позивач позов підтримала повністю, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явивсь, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст.128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 17.04.2019 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого 15.02.2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 15.02.2020 року, після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 02.09.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , останній придбав житловий будинок за АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з Державного реєстру правочинів №6449133 від 02.09.2008 року, договір купівлі-продажу зареєстрований в реєстрі 02.09.2008 року.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20380304 від 26.09.2008 року за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Положеннями статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна, що є в спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Сімейного кодексу України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

У ст. 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як встановлено судом, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , був придбаний в період шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, в зв`язку з чим позивачу належить 1/2 частка вказаного майна.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину вищезазначеного домоволодіння.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-266, 354-356 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України (ID-карта) НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на 1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 , як придбаного під час шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп. сплаченого позивачем судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2023 року.

Суддя: