Номер провадження 2/754/356/23
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Галась І.А.

при секретарі - Париста А.С.

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», через представника Гаркавенко С.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Товариство є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині праві і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) ел. мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем електричної енергії, яку постачало ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ».

За результатами аналізу оплат з`ясовано, що Відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості. Свої зобов`язання Відповідач виконує неналежно, внаслідок чого заборгованість станом на 01.01.2019 року на контрольних показниках 28205 кВт за спожиту електричну енергію 10742,97 грн. та індекс інфляції та 3% річних складають 3046,96 грн.

У зв`язку із виникненням у відповідача заборгованості, позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року матеріали цивільної справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, були передані на розгляд Деснянського районного суду м. Києва. Даною ухвалою місце реєстрації відповідача було визначено на території Деснянського районного суду м. Києва за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року відкрити провадження в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі».

Визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання по справі.

24 квітня 2020 року Деснянським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яким позов було задоволено.

07.09.2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 02 листопада 2021 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява відповідачапро перегляд зазначеного заочного рішення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 24 квітня 2020 року в цивільній справі № 754/19126/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Скасовано заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 квітня 2020 в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з залученням інших осіб, які являються власниками квартири, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2008 року.

У вересні 2022 року ОСОБА_3 (в особі представника - ОСОБА_4 ) звернулася до суду з заявою, в якій просить здійснити поворот виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.04.2020 по цивільній справі № 755/19126/19 стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 11 562,46 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року здійснено поворот виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року по цивільній справі №75/19126/19 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» () на користь ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 11 562, 46 грн.

23 травня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача - Гаєвої Ю. про заміну неналежного відповідача. Заява обґрунтовувалась тим, що під час розгляду справи позивачу стало відомо, що належним відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

25.05.2022 року протокольно задоволено клопотання про заміну сторони неналежного відповідача.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 31.10.2022 Публічне Акціонерне Товариство «ДТЕК Київські електромережі» подало апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 30.05.2023 ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 31.10.2022 скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення заяви про поворот виконання заочного рішення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до судового засідання не з`явились. Відповідачам надіслана судова повістка відповідно до ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено.

Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе винести зачне рішення по справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов таких висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності. спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Загальними зборами акціонерів ПАТ «Київенерго» від 13.11.2017 прийнято рішення про реорганізацію ПАТ «Київенерго» шляхом виділу з нього Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» ().

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Позивач ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», є постачальником житлово-комунальних послуг, зокрема здійснює постачання електроенергії.

Згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником АТ «Київенерго».

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками квартири на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2008 рокута проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії за вказаною адресою.

Нормами конституційного законодавства закріплено, а саме ч. 3 ст. 13 Конституції України, що власність зобов`язує, вказана нормами також знайшла своє втілення у ч. 4 ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Однак, обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, а і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин.

Зокрема, відповідно до ст. 3 Закону України «Про електроенергетику», відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357.

Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, останніми врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Згідно вказаних правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами).

Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Згідно з п. п. 19, 21 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Згідно п.20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із розрахунком боргу заборгованість відповідачів за спожиту ним електричну енергію, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.11.2019 року становить - 10742,97 грн., а також позивачем розраховано 3% річних та інфляційну складову на загальну суму 3046,96 грн., що підтверджується відповідними розрахунками.

Згідно з п. 28 Правил, у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Проте вищезазначених дій відповідач не вчиняв.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.

У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

Зважаючи на те, що відповідач є споживачем послуг та повинен був здійснювати оплату таких послуг на рахунок «ДТЕК Київські електромережі», однак, вчасно та регулярно платежі не сплачував, що призвело до утворення заборгованості, а тому така заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем існують грошові зобов`язання, які відповідачем порушуються, наявна заборгованість підлягає сплаті з врахуванням трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань (правовий висновок у справі ВСУ № 6-68цс12).

При дослідженні наданого позивачем розрахунку, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем щодо своєчасної та повної сплати за фактичну спожиту ним електроенергію.

Вказане відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті коштів за спожиту електричну енергію, відповідач не надав, в тому числі не спростовано і розміру нарахованої суми заборгованості, а також не було заявлено будь-яких клопотань в частині можливості застосування до позовних вимог строків позовної давності.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за фактичну спожиту ними електроенергію в розмірі - 10742,97 грн.; 3% річних та інфляційну складову боргу в сумі - 3046,96 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 526, 610, 625, 714 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-283, 353, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20) заборгованість за спожиту електричну енергію станом на 01.11.2019 року в розмірі 10 742 гривні 97 копійок, 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 3046 гривень 96 копійок та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 1 921 гривня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: