ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/581/23
провадження № 2/691/272/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., при секретарі Гергель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 23.02.2010 у розмірі 49114 грн. 10 коп. та судовий збір у сумі 2684 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 23.02.2011 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 500 грн. Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умовами та правилами надання банківських послу» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач.

26.022.2010 відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і обізнана із прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 44000 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2., 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах передбачених Договором.

Відповідач не надавав своєчасно АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що відображено у розрахунку заборгованості. В порушення умов кредитного договору та норм ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У порушення ст. 610 ЦК України, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушила зобов`язання за даним договором.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 , станом на 15.04.2023 має заборгованість у сумі 49114 грн. 10 коп., з яких: 39701 грн. 71 коп. за кредитом, 9412 грн. 39 коп. за відсотками за користування кредитом.

На даний час ОСОБА_1 продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк» в зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву у якому зазначила, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що банком не надано доказів, що підписавши анкету-заяву вона отримала Умови та Правила надання банківських послуг, з якими вона погодилася. З копії анкети-заяви неможливо встановити, яке саме рішення прийнято банком щодо отримання нею банківської картки, а саме, «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», та яка відсоткова ставка за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки.

У підписаній сторонами анкеті-заяві, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, строки повернення кредитних коштів.

Витяг з Тарифів Банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті банку, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.10.2010 шляхом підписання анкети-заяви.

Крім того, у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634ЦК України оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

На підтвердження позову позивач надав розрахунок заборгованості за договором, який не є первинним документом, що підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Також, електронна виписка не містить відомостей про встановлення кредитного ліміту, отримання кредитних коштів відповідачем, з неї не можливо встановити чи користувався відповідач кредитними коштами та вносив власні грошові кошти саме на погашення заборгованості.

Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів, що підтверджують суму наданого їй кредитного ліміту, немає підтвердження щодо отримання нею вказаного розміру кредиту і, відповідно, неможливо перевірити розмір нарахованих сум боргу, відсотків та штрафних санкцій. Відсутні будь-які відомості, які б свідчили про умови кредитування відповідача з 2010 року по 2023 рік.

Також відповідач просила застосувати строк позовної давності.

У свою чергу, позивач подав відповідь на відзив, у якому, посилаючись на норми ст. 207, 509, 634, 639 ЦК України, зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у якій вказано, що підписавши її, відповідач ознайомилася та згідна з указаними Умовами та правилами, у тому числі, з Умовами обслуговування по платіжних картках, тарифами банку, що складають договір.

Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різним можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового інструменту.

З копії анкети-заяви вбачається, що відповідач засвідчила, що вона ознайомилася і згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, про що свідчить її підпис. Також долучено довідку про умови кредитування з використання картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана нею особисто та в якій встановлено поточні процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісії та штрафів.

Тобто під час укладення договору сторони узгодили всі його умови.

З наданої виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідач отримала кредитну картку, користувалася грошовими коштами та частково сплачувала заборгованість за договором.

Щодо строку позовної давності, то позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 28.04.2023. Відповідно до правил користування платіжною карткою, строк дії картки до останнього календарного дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки. Строк дії картки відповідача 05.2024. Отже позивачем дотримано строки позовної давності при зверненні до суду.

Ознайомившись із матеріалами справи суд приходить до наступного.

23.02.2010 ОСОБА_1 ознайомившись із Умовами та правилами надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» та склавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, стала клієнтом АТ КБ «ПриватБанк».

Свої підписом, відповідач надала згоду, що анкета - заява з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» в «ПриватБанк» та «Тарифами Банку», розміщеними на сайті банку, складають договір, укладений між нею та АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до умов якого, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500 грн. 00 коп., у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Із наданої позивачем виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти від позивача, активно користувалася грошовими коштами (здійснювала покупки у магазинах та аптеках, здійснювала оплату комунальних послуг, переведення грошових коштів на рахунки інших осіб, поповнювала мобільний телефон і т.д., а також частково проводила повернення зазначених коштів, поповнюючи рахунок у терміналах самообслуговування, здійснювалися зарахування переказів на картку. Вказані обставини свідчать про наявність кредитних правовідносин між позивачем та відповідачем.

А тому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність доказів про отримання кредитних коштів банку, користування ними та здійснення погашення заборгованості за кредитним договором.

За довідкою про приклади використання кредитних коштів на кредитці «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» ОСОБА_1 ознайомилася з фінансовими умовами кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами використання кредитних коштів, про що свідчить її особистий підпис від 26.02.2010 у відповідній довідці про умови кредитування, яка є додатком до анкети-заяви.

За даними умовами, базова процентна ставка становить 2,5 % на місяць.

За несвоєчасне погашення заборгованості також нараховується пеня, яка складається з базової процентної ставки по договору та 1% від заборгованості але не менше 30 грн. на місяць.

Також, при порушенні строків платежів, відповідач зобов`язалася сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, із урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

За довідкою б/н, б/д, ОСОБА_1 , за період із 23.02.2010 по 10.09.2020, отримала шість кредитних карток. Термін дії останньої до 05.2024.

Також за довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , за період із 23.02.2010 по 05.01.2022, їй було збільшено кредитний ліміт із 500 грн. до 44000 грн.

При цьому відповідач користувалася збільшеним кредитним лімітом, що підтверджується випискою про рух коштів на рахунку.

Позивач зазначає, що заборгованість відповідача станом на 15.04.2023 складає 49114 грн. 10 коп., з яких: 39701 грн. 71 коп. за кредитом, 9412 грн. 39 коп. за відсотками за користування кредитом.

Відповідач не надала суду іншого розрахунку заборгованості, клопотань щодо призначення експертизи правильності нарахувань, до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд зобов`язаний застосувати позовну давність лише за заявою сторони у спорі, при чому така заява має бути подана до винесення судового рішення. Відповідач заявив про застосування позовної давності до виниклих правовідносин та просив відмовити з цих підстав у позові, адже договір був укладений в 2010 році.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статями 257, 258 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, ч. 5 вказаної статті.

Перебіг позовної давності щодо вимог кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі 444/9519/12 та Постановах Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 6-116цс13, від 19.03.2014 у справі № 6-20цс14, від 12.11.2014 у справі № 6-167цс14, від 03.06.2015 у справі № 6-31цс15, від 30.09.2015 у справі № 6-154цс15, від 29.06.2016 у справі № 6-272цс16, від 23.11.2016 у справі № 6-2104цс16, від 14.12.2016 у справі № 6-2462цс16.

Судом установлено, що з позовною заявою позивач звернувся до суду 15.05.2023.

Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності.

Тому позовну давність слід обчислювати окремо для кожного платежу та граничний строк, із якого позивач може стягнути заборгованість за кредитом є 15.05.2020.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, найближчою до цього датою, з якої можливо провести обчислення, є 17.05.2020, на яку сума заборгованості відповідача становить 12215,01 грн. Тому суд вважає, що на цю суму боргу позивач пропустив строк позовної давності.

Таким чином заборгованість за тілом кредиту, яка підлягає стягненню, становить 39701,71 12215,01 = 27486,7 грн.

Крім цього, як зазначалося вище, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду», з якою ознайомилася та яку підписала відповідач, базова процентна ставка становить 2,5% на місяць, тобто 30 % річних.

У той же час, як вбачається з розрахунку заборгованості, в період, за який проводиться стягнення, тобто 15.05.2020 по 15.04.2023, банк нараховував відсоток у розмірі 3,6(43,2)%, 3,5(42)%, 3,4(40,80)%, що є значно більшим, ніж погоджений сторонами Договору.

Відповідно до норм ЦПК України, суд надає оцінку лише тим доказам, які надані сторонами. При цьому позивачем не надано суду розрахунку відсотків у розмірі 2,5% на місяць та 30% на рік, а суд не може самостійно вирахувати такий відсоток, оскільки для цього необхідні спеціальні знання та програмне забезпечення.

Таким чином суд констатує, що наданий позивачем у якості доказу розрахунок заборгованості не відповідає умовам Договору в частині нарахованих відсотків, а тому в частині стягнення 9412 грн. 39 коп. заборгованості по відсотках слід відмовити.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Також судом установлено, що 28.05.2021 ОСОБА_1 уклала шлюб і змінила своє прізвище на ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 23.02.2010 у сумі 27486 (двадцять сім тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 70 коп. та судовий збір у сумі 1502 (одна тисяча п`ятсот дві) грн. 10 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, через суд першої інстанції, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Подорога