Справа № 553/2583/23
Провадження № 6/553/113/2023
У Х В А Л А

Іменем України

25.09.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави

в складі: головуючого - судді Подмаркової Ю.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві подання заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції Дорошко П.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

25.09.2021 заступник начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції Дорошко П.С. звернулася до Ленінського районного суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби у м. Полтаві перебуває зведене виконавче провадження № 72841992 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу на загальну суму 36640 грн. 34 к., до складу якого шість виконавчих провадження.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього рішеннями суду, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, намагався перетнути кордон та отримав рішення про відмову від 12.07.2022 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави № 2-2214/09, яка ним на даний час оскаржується, заступник начальника відділу звернулася до суду з даним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.

Представник Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управлянні Міністерства юстиції, у судове засідання не прибув, згідно подання, заявник просить провести розгляд справи без участі представника.

Вивчивши подання з доданими до нього документами, суд доходить висновку про таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником судового рішення.

Крім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Згідно з п. 2 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Відповідно до п. 3 ст. 2 Протоколу № 4 на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби у м. Полтаві перебуває зведене виконавче провадження № 72841992 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу на загальну суму 36640 грн. 34 к., до складу якого шість виконавчих провадження: - № 63692071 з примусового виконання постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 25.02.2020 у справі № 553/453/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 20400 грн.; - № 62525671 з примусового виконання постанови УПП в Полтавській області ЕАК № 1844710 від 10.12.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 850 грн.; - № 63273166 з примусового виконання постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 08.01.2020 справі № 553/2892/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 420 грн. 40 к.; - № 63273358 з примусового виконання постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 08.01.2020 у справі № 553/2892/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 10200 грн.; № 69001394 з примусового виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 17.12.2021 у справі № 554/9813/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 454 грн.; - № 69001345 з примусового виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 17.12.2021 у справі № 554/9813/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 425 грн.

Рішенням уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України від 12.07.2022 відмовлено ОСОБА_1 у перетині Державного кордону на виїзд з України у зв`язку із забороною виїзду на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 16.11.2009 у справі № 2-2214/09.

З листа начальника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві від 15.07.2022 вбачається, що ОСОБА_1 було надано відповідь на його заяву від 13.07.2022 та повідомлено на наявні виконавчі провадження, де він є боржником.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та є власником будинку за зазначеною адресою.

З відповіді Пенсійного фонду України на запит № 175097749 від 18.09.2023 вбачається, що отримує пенсію у розмірі 2520 грн.

До подання додано копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, проте, доказів на підтвердження їх об`єднання у зведене виконавче провадження № 72841992 суду не надано.

Судом встановлено, що будь-які докази, які підтверджують, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, відсутні.

Посилання на заборгованість по сплаті боргу за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов`язання і реальної можливості для виїзду за кордон з цією метою.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Як зазначив Верховний Суд України в Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону №3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України заявник не надав достатніх доказів того, що було вичерпано всі заходи, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо примусового виконання виконавчих листів або всі вони виявилися безрезультатними. Також не надано доказів того, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов`язань, а також те, що останній не з`являвся на виклики державного виконавця.

Поряд з тим, безпідставним ж посилання заявника на ту обставину, що ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду у справі № 2-2214/09 за відсутності доказів, що підтверджують даний факт.

Таким чином, при зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження боржнику, тільки на наявність заборгованості по сплаті боргу при наявності майна та доходу у боржника, що не може бути визнане судом таким, що свідчить про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст. 441 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні подання заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управлянні Міністерства юстиції Дорошко П.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 25.09.2023.

Головуючий Ю.М. Подмаркова