Справа № 347/1381/23
Провадження № 2/347/399/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Кутської селищної ради ОТГ Косівського району про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Кутської селищної ради ОТГ Косівського району про визначення місця проживання дитини мотивуючи свої вимоги тим, що 10 листопада 2022 року, Косівським районним судом Івано-Франківської області між нею ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , був розірваний шлюб, рішення суду вступило в законну силу 14.12.2022 року. Під час перебування в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час подання позовної заяви про розірвання шлюбу до Косівського районного суду та під час розгляду цивільної справи за її позовом про розірвання шлюбу, питання про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не ставилося та не розглядалося.

Оскільки між ними батьками виникають постійні суперечки та непорозуміння з приводу місця проживання та з ким із батьків має проживати їх малолітній син ОСОБА_4 , тому виникла необхідність вирішення даного питання в судовому порядку, як це передбачено ст.161 СК України.

В даний час їх із відповідачем в справі малолітній син ОСОБА_4 , закінчує навчання у 3-Б класі Щасливського ліцею Пристоличної сільської ради, Бориспільського району, Київської області на сімейні формі навчання, тобто дистанційно. Це пов`язано з тим, що вони з Відповідачем винаймали житло проживали там до початку військових дій, тобто до 24 лютого 2022 року . Після чого вона з сином ОСОБА_4 переїхала на проживання до своєї мами в АДРЕСА_1 , де з лютого 2022 року по теперішній час проживають.

Матеріально-побутові умови їх із сином проживання в житловому будинку з адресою в АДРЕСА_1 є задовільними. В житловому будинку є всі необхідні умови для проживання, навчання, відпочинку малолітнього сина ОСОБА_4 , що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 16.05.2023 року. Вона офіційно працевлаштована, працює завідуючою аптекою в Товаристві з обмеженої відповідальністю «Подорожник Станіслав» отримує заробітну плату і спроможна матеріально утримувати малолітнього сина ОСОБА_4 . Просить позов задоволити.

Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки та піклування Кутської селищної ради ОТГ Косівського району в судове засідання не з`явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі. Заперечень проти задоволення позову немає.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 21.09.2023 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідач в справі ОСОБА_2 не подав відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що сторони в справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Косівського районного суду від 10.11.2022 року шлюб між позивачкою в справі ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірваний, що підтверджується копією рішення суду (а.с.5) яке вступило в законну силу 14.12.2022 року.

За час перебування в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 в позивачки народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Під час подання позовної заяви до Косівського районного суду та під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, питання про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачкою не ставилося та судом по суті не розглядалося.

Долученою до матеріалів справи довідкою за № 360 від 17.05.2023 року (а.с.7) стверджено, що син сторін, ОСОБА_3 станом на 17 травня 2023 року дійсно навчається у 3-Б класі Щасливського ліцею Пристоличної сільської ради, Бориспільського району, Київської області.

Як вбачається із витягу №246 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Старокутського старостинського округу (а.с.8) малолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю , позивачкою в справі ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 .

Характеристикою за № 106/14-11 від 29.05.2023 року (а.с.9) виданою Старокутським старостинським округом стверджено, що ОСОБА_1 являється жителькою села Старі Кути Косівського району та проживає в АДРЕСА_3 . За місцем проживання остання характеризується позитивно.

Актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.10) стверджено, що ОСОБА_5 разом із малолітнім сином проживають в господарстві її матері ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 . За даним місцем проживання створено всі необхідні умови для нормального проживання дитини та її розвитку.

Характеристикою та довідкою (а.с.11,12) стверджено, що ОСОБА_1 працює в ТзОВ «Подорожник Станіслав» з 08.04.2022 року по даний час на посаді завідувача аптеки, за місцем робати характеризується позитивно та отримує стабільний дохід - заробітну плату.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Кутської селищної ради за № 93 від 30.08.2023 року затверджено висновок органу опіки і піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається із висновку №10 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , Спеціалістами служби у справах дітей Кутської селищної ради було здійснено обстеження умов проживання матері ОСОБА_1 за адресом постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Відповідно акту обстеження від 07 липня 2023 року № 44/02-15, було встановлено, що малолітня дитина дійсно проживає разом із матір`ю та бабусею. Умови проживання матері є належними та достатніми для проживання та виховання малолітньої дитини. Орест, доглянутий, охайний хлопчик, забезпечений усім необхідним: продуктами харчування, одягом та взуттям відповідно віку та сезону, іграшками та іграми для проведення дозвілля, шкільним приладдям та ін. За місцем проживання мати малолітнього ОСОБА_4 характеризується позитивно, скарг до Кутської селищної ради на ОСОБА_1 не надходило, до адміністративної відповідальность за неналежне виконання батьківських обов`язків не притягалась. Так, відповідно до характеристики Старокутського старостинського округу від 29 травня 2023 року № 106/14-11 громадянка ОСОБА_1 характеризується як наполеглива і дисциплінована людина, користується авторитетом серед жителів села, не конфліктна особистість, громадський порядок не порушує, дотримується суспільних норм.

Мати малолітньої дитини працевлаштована та матеріально забезпечена, про що свідчить довідка про доходи від 23 травня 2023 року, на даний час працює в ТзОВ «Подорожник Станіслав» на посаді завідувач аптеки. Малолітній Орест навчатиметься з 1 вересня 2023 року у Кутському ліцеї Кутської селищної ради.

Враховуючи те, що мати належним чином виконує свої обов`язки щодо виховання малолітнього сина, не чинить перешкод батькові у побаченнях та зустрічах з дитиною, не зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, не веде аморальний спосіб життя, Комісія одноголосно вважає, що відсутні виняткові обставини, коли малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю. Батько безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку сина, має право та обов`язок піклуватися про його здоров`я, стан розвитку, незалежно від того, з ким буде проживати дитина.

Ураховуючи викладене, а також взаємну згоду батьків, керуючись статтями 140, 146 Конституції України, статтею 161 Сімейного кодексу України, статтею 29 Цивільного кодексу України, статями 34, 40, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 5 Закону України «Про охорону дитинства», пунктом 72 постанови Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» № 866 від 24 вересня 2008 року (із змінами і доповненнями), беручи до уваги ухвалу Косівського районного суду від 05 червня 2023 року у справі № 347/1381/23 про визначення місця проживання дитини, керуючись інтересами дитини, враховуючи вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення, вирішено надати суду висновок органу опіки та піклування Кутської селищної ради про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом частин третьої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частин другої, третьої статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (стаття 160 СК України).

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (частина перша статті 161 СК України).

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20 (провадження № 61-3587св22) зроблено висновок, що «рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах».

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Отже, визначаючи місце проживання малолітньої дитини з матір`ю, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надає першочергове значення саме найкращими інтересами дитини.

За змістом статті 19 СК України вбачається, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з внутрішнього переконання, яке ґрунтується на внутрішній оцінці всіх обставин справи в їх сукупності, та погоджуючись із висновком №10 служби у справах дітей Кутської селищної ради про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 .

При цьому суд зазначає, що визначення місця проживання дитини із матір`ю не впливатиме на взаємовідносини сина з батьком, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Батько дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2 , який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку сина, має право та обов`язок піклуватися про його здоров`я, стан його розвитку, незалежно від того з ким він буде проживати.

На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, ст.ст. 19, 141, 157, 161 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк