Справа № 369/7402/22
Провадження №6/369/163/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України грошові кошти у сумі 104 760, 37 грн. (сто чотири тисячі сімсот шістдесят ) гривень 37 копійок та судового збору у розмірі 2481, 00 ( дві тисячі чотириста вісімдесят одну ) гривню 00 копійок.

В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської обласні від. 16.03.2023 року позов задоволено.

Суд стягнув з нього 104 760. 37 грн. (сто чотири тисячі сімсот шістдесят) гривень 37 копійок на користь військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України. Позов він визнав в повному обсязі, рішення суду оскаржувати не буде і зобов`язується повністю розрахуватися з позивачем. Проте він не має можливості розрахуватися одразу одним платежем, бо розмір боргу для нього є дуже завеликим для здійснення одноразового погашення.

Заявник вважає, що по справі №369/7402/22 наявні підстави для розстрочення виконання рішення, оскільки він є пенсіонером, розмір щомісячно пенсії становить 2 100.00 гри. (дві тисячі сто гривень) на місяць.

За рахунок пенсії покривається необхідні базові потреби на існування, зокрема, харчування та лікування. В країні введено воєнним стан, що також негативно впливає на можливість отримання додаткових доходів та отримання заробітку. Інших доходів не має.

Відповідно до існуючих у нього, як пенсіонера, реальних можливостей, заявник вважає, що суд може встановити розстрочення виконання рівними частинами.

Він не заперечує проти відрахування щомісячно з пенсії 20% для погашення зазначеного боргу.

На підставі викладеного, заявник просив суд надати йому ОСОБА_1 розстрочення плати боргу рівними частинами у розмірі 20% його пенсії до повного погашення боргу.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд задовольнити заяву відповідача, враховуючи його скрутне матеріальне становище.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши підстави поданої заяви, дослідивши матеріали долучені до заяви про розстрочення виконання рішення, суд дійшов висновку про задоволення заяви виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської обласні від 16 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України грошові кошти у сумі 104 760, 37 грн. (сто чотири тисячі сімсот шістдесят ) гривень 37 копійок та судового збору у розмірі 2481, 00 ( дві тисячі чотириста вісімдесят одну ) гривню 00 копійок.

Рішення суду не було оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду та набрало законної сили 17.04. 2023 року.

Згідно з положеннями ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідач сплатити всю суму одночасно не має можливості, оскільки знаходиться у скрутному матеріальному становищі, на даний час є пенсіонером.

Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 липня 2020 року у справі № 908/1884/19.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання названий Суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд, суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Відповідач і позивач знаходяться у рівних економічних умовах і в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан відповідача є недостатньою причиною для розстрочення виконання рішення суду.

Підставами для розстрочення виконання судових рішень у справі №761/36259/21 згідно поданої заяви є скрутне матеріального становище, відсутність на праві власності нерухомого майна, введення в Україні воєнного стану, стан здоров`я заявника.

Так, на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який триває на час розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З огляду на надані докази, заяви відповідача щодо розстрочки, суд приходить до висновку, про задоволення заяви про розстрочення виконання рішення, зокрема із строком розстрочення виконання рішення на 12 місяців рівними частинами, до 15 числа кожного календарного місяця по 8 936,78 грн.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу- задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської обласні від 16 березня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України грошові кошти у сумі 104 760, 37 грн. (сто чотири тисячі сімсот шістдесят ) гривень 37 копійок та судового збору у розмірі 2481, 00 ( дві тисячі чотириста вісімдесят одну ) гривню 00 копійок. на 12 місяців рівними частинами, до 15 числа кожного календарного місяця по 8 936,78 грн..

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Тетяна ДУБАС