Провадження № 2/752/1073/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

представника відповідача- Шевчук -Мельниченко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача Гончара Д. та представника третьої особи ЗАК «Каївгума» Рівного Є.О. про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, треті особи: Київська міська рада, Закрите акціонерне товариство «Київгума» про скасування державної реєстрації земельних ділянок та забов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, що утворилися в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0:90:415:003 за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача закрити поземельні книги на земельні ділянки, що утворилися в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0:90:415:003 за адресою АДРЕСА_1 ; поновити державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0:90:415:003 за адресою АДРЕСА_1 , шляхом поновлення запису в Поземельній книзі, відповідно до п.60 постанови КМ України від 17 жовтня 2012 року №1051.

У липні 2020 року до суду надійшло клопотання представника третьої особи ЗАК «Каївгума» Рівного Є.О. про закриття провадження у справі.

В обгрунтованні клопотання зазначає про те, що позов мотивовано тим, що власником будинку відпочинку та охорони за адресою: АДРЕСА_1 є позивач. На підтвердження права власності позивач посилається на свідоцтва про право власності на нерухоме майно « НОМЕР_1 від 24.09.2015 року та № НОМЕР_2 від 24.09.2015 року. При цьому вищеказані свідоцтва скасовані заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2016 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 30.10.2019 та набрало законної сили.

Крім того до суду у червні 2021 року до суду клопотання представника відповідача Гончара Д. про закриття провадження у справі.

В якому посилається на те, що відповідно до позовних вимог позивача щодо скасування державної реєстрації 88 новосформованих земельних ділянок та поновлення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 0:90:415:003, позивач зазначає, що на зазначеній земельній ділянці знаходиться його нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення (будинок відпочинку) літера «В1» та нежитлове приміщенням (будинок охорони) літера «Г1», що підтверджено відповідними правовстановлюючими документами та вказує на норми ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України згідно якої до нього перейшло право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0:90:415:003 на тих самих умовах і втому обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Разом з тим, свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія номер НОМЕР_1 , видане 24.09.2015 ОСОБА_1 на нежитлову будівлю (будинок відпочинку) по літері «В1» та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, номер НОМЕР_2 , видане 24.09.2015 року ОСОБА_1 на нежитлову будівлю (будинок охорони №1) літера «Г1» скасовані заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2016, залишеним без змін постанову Київського апеляційного суду від 30.10.2019 року по справі №752/1914/16, що в свою чергу в розумінні ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України виключає перехід до позивача права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0:90:415:003.

Таким чином у відповідача відсутнє право власності на нерухоме майно, розміщене на спірних земельних ділянках, в тому числі і на момент відкриття провадження у справі, оскільки вказане свідчить про відсутність предмету спору між сторонами.

З огляду на це, просять задовольнити заяву та закрити провадження у справі.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в підготовчому судовому засідання клопотання підтримала, просила задовольнити.

Треті особи в судове засідання не з`явились про розгляд справи повідомлені належним чином.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання та закриття провадження в справі, виходчи з наступного.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку. Встановленому цим кодексом. Звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прв, свобод чи інтересів.

Способи захисту порушених прав визначені в статтях 15, 16 ЦК України.

За змістом ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, питання обґрунтованості підстав звернення позивача до суду з відповідним позовом суд вирішує у відповідності до ст. 264 ЦПК України, тобто під час ухвалення судового рішення.

Враховуючи ці обставини, гарантій кожній особі на захист порушеного права судом, встановлений законом порядок вирішення спорів судом, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про закриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 255, 263, 264 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання про закриття провадження в справі залишити без задоволення.

Ухвала оскарженнгю не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2023 року.

Суддя: К.В.Машкевич