Ухвала

12 вересня 2023 року

місто Київ

справа № 615/2/22

провадження № 61-11008ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Полтавського апеляційного суду від 21 червня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_2 у січні 2022 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з відповідача на його користь основну заборгованість за договором позики від 09 грудня 2014 року № 12/14 у розмірі 2 775 830, 05 грн, яка станом на 07 грудня 2021 року відповідно до офіційного курсу Національного банку України є еквівалентною 101 385, 00 дол. США; відсотки за користування грошовими коштами за період з 26 листопада 2019 року до 07 грудня 2021 року - 169 287, 60 грн; суми інфляційних втрат за період з 26 листопад 2019 року до 07 грудня 2021 року - 386 117, 95 грн.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням від 14 лютого 2022 року Валківський районний суд Харківської області задовольнив позов ОСОБА_2 .

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 основну заборгованість за договором позики від 09 грудня 2014 року № 12/14 у розмірі 2 775 830, 05 грн, яка станом на 07 грудня 2021 року відповідно до офіційного курсу Національного банку України є еквівалентною 101 385, 00 дол. США; відсотки за користування грошовими коштами за період з 26 листопада 2019 року до 07 грудня 2021 року - 169 287, 60 грн; суми інфляційних втрат за період з 26 листопад 2019 року до 07 грудня 2021 року - 386 117, 95 грн.

Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 21 червня 2023 року Полтавський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , заочне рішення Валківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2022 року скасував, ухвалив нове рішення, яким частково задовольнив позов ОСОБА_2 .

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 основну заборгованість за договором позики від 09 грудня 2014 року № 12/14 у розмірі 2 775 830, 05 грн та 3 % річних - 169 094, 32 грн, разом - 2 944 924, 37 грн.

В іншій частині вимог позову відмовив. Здійснив розподіл судових витрат.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 21 липня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 21 червня 2023 року, справу передати повністю на новий розгляд.

Ухвалою від 11 серпня 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для виконання її вимог.

Заявник 21 серпня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами доплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 110, 20 грн.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, за змістом яких за правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець - стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику;

- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц, у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у

справі № 6-1873цс16, від 23 серпня 2017 року у справі № 306/2952/14-ц, від 09 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц, щодо порядку застосування правил статей 203, 215, 234 ЦК України;

- (3) суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі;

- (4) суд апеляційної інстанції залишив без розгляду клопотання про витребування доказів.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, пункті 8 частини першої та пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зупинити виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 21 червня 2023 року.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі потреби вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної потреби у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції вправі зупинити виконання рішення суду апеляційної інстанції, не підтвердив ризики настання негативних наслідків для нього, не надав докази відкриття виконавчого провадження, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають приписам статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Валківського районного суду Харківської областіцивільну справу № 615/2/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 21 червня 2023 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак