КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 382/249/22 Головуючий у суді І інстанції Кисіль О.А.
Провадження № 22-ц/824/5946/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 17 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2022 року і до досягнення ним двадцяти трьох років, на час навчання.

В межах стягнення платежу за один місяць рішення допущено негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 грн судового збору.

У грудні 2022 року позивач подав до суду заяву про виправлення описки в рішенні суду першої інстанції від 23 грудня 2022 року, зазначивши у його тексті правильну дату - 19 березня 2021 року, з якої присуджено стягнення аліментів на його користь, замість помилково вказаної дати - 01 квітня 2022 року.

В обґрунтування заяви послався на те, що позовна заява з доданими до неї матеріалами була направлена ним на адресу суду поштовим відправленням № 459 19 березня 2021 року, тому відповідно до вимог частини першої статті 191 СК України починаючи саме із цієї дати необхідно проводити стягнення аліментів.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 17 січня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду відмовлено.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що описки у судовому рішенні про стягнення аліментів допущено не було в розумінні положень частини першої статті 269 ЦПК України та частини першої статті 191 СК України, оскільки з відмітки про одержання позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду 01 квітня 2022 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким вимоги заяви про виправлення описки задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що якщо позовна заява подається не особисто, а відправляється поштою, то днем пред`явлення позову вважається календарна дата прийняття відповідного листа поштовим відділенням, засвідчена на поштовому штемпелі, а не день надходження відправлення до суду (дата реєстрації вхідної кореспонденції), як помилково вважав суд першої інстанції. Позовну заяву про стягнення аліментів було направлено до суду засобами поштового зв`язку 19 березня 2022 року, отримано судом 31 березня 2022 року та зареєстровано 01 квітня 2022 року, однак вказаним обставинам належна оцінка не надана при вирішенні питання про виправлення описки у судовому рішенні.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду про призначення справи до судового розгляду у порядку письмового провадження, перегляд справи в апеляційному порядку здійснено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінкові форми слів, застосування русизмів і діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, підстав для виправлення арифметичних помилок немає (пункт 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі»).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що «судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, диспозиція статті 269 ЦПК України не дозволяє під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви ухваленого судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 43 та частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування своїх вимог про виправлення описки в заочному рішенні Яготинського районного суду Київської області від 23 грудня 2022 року позивач послався на те, що ухвалене у справі рішення не відповідає вимогам частини першої статті 191 СК України, а саме в частині визначення дати, з якої присуджено стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вважає, що починати стягнення аліментів слід було саме з дати здачі позовної заяви з додатками у відділення поштового зв`язку, а не з дати її реєстрації в місцевому суді.

Ухвалюючи вказане заочне рішення та вирішуючи питання про виправлення в ньому описки, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідно до вимог частини першої статті 191 СК України позивач має право на отримання аліментів з дати надходження позовної заяви до суду.

Отже, з наведеного вище слідує, що жодної описки, про яку вказав позивач, в заочному рішенні Яготинського районного суду Київської області від 23 грудня 2022 року допущено не було, а вимоги ОСОБА_1 зводяться до незгоди із цим судовим рішенням та є фактично порушенням питання про зміну його змісту, що є недопустимо.

За змістом норми статті 269 ЦПК України після проголошення рішення суд, що ухвалив його, не може сам скасувати або змінити власне рішення, тому, за загальним правилом, допущені недоліки судового рішення виправляються вищестоящим судом. Однак, позивач не оскаржував рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, вирішивши змінити зроблений судом висновок щодо початку присудження стягнення аліментів у спосіб, який не передбачений вимогами чинного цивільного процесуального законодавства.

Під час вирішення питання про виправлення описок та арифметичних помилок у рішенні суд позбавлений можливості перевіряти законність та обґрунтованість цього судового рішення.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені позивачем обставини не є опискою у розумінні статті 269 ЦПК України, заочне рішення суду не містить неточностей, які якимось чином можуть вплинути на можливість реалізації судового рішення, а також на його правосудність, а отже підстави для задоволення заяви про виправлення описки відсутні.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала суду першої інстанції про відмову у виправленні описки у судовому рішенні постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і обґрунтовані підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У такому разі розподіл судових витрат у вигляді сплаченого позивачем судового збору за подання апеляційної скарги не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 17 січня 2023 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: С.А. Голуб

Т.О. Писана

Д.О. Таргоній