Справа№592/8822/21
Провадження №2/592/60/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Носової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом та позовні вимоги мотивує тим, що Відповідно до Договору дарування 1/2 частини житлового будинку від 14.07.2011, ОСОБА_4 належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , і дане домоволодіння складається із житлового будинку літ. «А-І», загальна площа якого 174,9 м2, та надвірні господарчі та побутові будівлі: погріб літ. «п/гІ», погріб літ. «п/г2», вбиральня літ. «Д», вбиральня літ «Е», сарай літ. «б», кухня літ. «Б», гараж літ. «К», сарай літ «З», огорожа літ. 1-6, що підтверджується Договором дарування 1/2 частини житлового будинку від 14.07.2011, Витягом про державну реєстрацію прав, та технічним паспортом на вищевказаний будинок із господарськими будівлями. Згідно Договору дарування 1/2 частини земельної ділянки від 14.07.2011, ОСОБА_4 також належить на праві власності 1/2 частки земельної ділянки від загальної площі 0,1164 га, з яких: 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки - :18:010:0006, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,0164 га, кадастровий номер земельної ділянки - :18:010:0007, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування 1/2 частини житлового будинку від 14.07.2011 та Витягами із Державного земельного кадастру. Позивач на 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , фактично володіє та користується приміщеннями житлового будинку «А-І», що складається з: тамбур «2-І» площею 2,9 м2, санвузол «2-1» площею 3,8 м2 , житлова кімната «2-2», площею 9,7 м2, житлова кімната «2-3» площею 7,1 м2, коридор «2-4» площею 5,7 м2, кладова «2-5» площею 0,6 м2, житлова кімната «2-6» площею 10,2 м2, житлова кімната «2-7» площею 20,7 м2, кухня «2-8» площею 6,4 м2, коридор «2-9» площею 5,7 м2, та господарськими будівлями: гараж літ. «К», погріб літ. «п/гІ», вбиральня літ. «Д», та 1/2 частина огорожі № 1-6. Також, Позивач користується 1/2 частиною земельної ділянки від загальної площі 0,1164 га, з яких: 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки - :18:010:0006, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0.0164 га, кадастровий номер земельної ділянки - :18:010:0007, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , по сформованому порядку користування, який склався між Позивачем та Відповідачами. Іншою частиною вищевказаного будинку, та господарськими будівлями, володіють та користуються відповідними частинами земельної ділянки від загальної площі 0,1164 га, з яких: 0,1000 га. кадастровий номер земельної ділянки - :18:010:0006, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,0164 га, кадастровий номер земельної ділянки - :18:010:0007, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. У даний момент виникла необхідність щодо поділу майна між співвласниками спірного будинку та вищевказаної земельної ділянки, для припинення права спільної часткової власності. Тому просить суд виділити житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , та виділити ОСОБА_1 (показано рожевим кольором в додатку № 1 Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 1523 від 26.07.2021) наступні приміщення і надвірні домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: коридор «2-4» площею 5,7 м2; кладова «2-5» площею 0,6 м2; житлова кімната «2-6» площею 10,2 mz; житлова кімната «2-7» площею 20,7 м2. Приміщення прибудови літ. «а1»: житлова кімната «2-2» площею 9,7 м2, житлова кімната «2-3» площею 7,1 м2. Приміщення прибудови літ. «а3», загальною площею 15,9 м2: санвузол «2-1» площею 3,8 м2; кухня «2-8» площею 6,4 м2; коридор «2-9» площею 5,7 м2. Приміщення прибудови літ. «а6»: тамбур «І» площею 2,9 м2. Господарські споруди: погріб літ. «п/г1», вбиральня літ. «Д», гараж літ. «К», та 1/2 частина огорожі № 1-6, по АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності. Виділити у натурі ОСОБА_1 , по варіанту І Висновку експерта за результатами проведеної земельної-технічної експертизи № 28 від 25.08.2021, частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , із земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :18:010:0006) площею 0,0500 га (500 м2), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями, та частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 від земельної ділянки площею 0,0164 га (кадастровий номер :18:010:0007) земельну ділянку площею 0,0082 га (82 м2), яка відображена жовтим кольором припинивши право спільної часткової власності, та визнати як самостійний об`єкт при розподілі.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив, у якому зазначила що вимога позивача щодо виділу частки будинку, яким він фактично користується, у особисту власність є обґрунтованою та підлягає задоволенню, однак стосовно виділу частини земельних ділянок заперечувала.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Тітаренко О.О. надав до суду відзив, у якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно договору дарування 1/2 частини житлового будинку від 14.07.2011, ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність безоплатно 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих та побутових будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 10).

ОСОБА_1 на підставі договору дарування на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 (а.с. 11), що також підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок (а.с. 14-16).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що будинок АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і 1/2 частина ОСОБА_1 (а.с.12-13).

Згідно договору дарування 1/2 частини земельної ділянки від 14.07.2011 ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_1 прийняв у власність безоплатно 1/2 частину земельної ділянки, від загальної площі 0,1164 га. з яких 0,100 га - надано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :18:010:0006); 0,0164 га - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :18:010:0007) (а.с. 17-19).

З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :18:010:0006 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 1/2 частина, ОСОБА_3 1/4 частина та ОСОБА_2 1/4 частина (а.с. 20-22).

З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :18:010:0007 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 1/2 частина, ОСОБА_3 1/4 частина та ОСОБА_2 1/4 частина (а.с. 23-25).

З Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 1523 від 26.07.2021 вбачається, що є можливим виділити ОСОБА_1 частину будинку та господарських будівель, за адресою: АДРЕСА_1 , подальша експлуатація даних об`єктів, можлива, та запропоновано варіант розподілу вищевказаного будинку у наступному порядку: ОСОБА_1 виділяються (показано рожевим кольором в додатку № 1) наступні приміщення і надвірні домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: коридор «2-4» площею 5,7 м2, кладова «2-5» площею 0,6 м2; житлова кімната «2-6» площею 10,2 м2; житлова кімната «2-7» площею 20,7 м2. Приміщення прибудови літ. «а1»: житлова кімната «2-2» площею 9,7 м2; житлова кімната «2-3» площею 7,1 м2. Приміщення прибудови літ. «а3», загальною площею 15,9 м2: санвузол «2-1» площею 3,8 м2; кухня «2-8» площею 6,4 м2; коридор «2-9» площею 5,7 м2. Приміщення прибудови літ. «а6»: тамбур «І» площею 2,9 м2. Господарські споруди: погріб літ. «п/гІ», вбиральня літ. «Д», гараж літ. «К», та частина огорожі № 1-6, по АДРЕСА_1 . Іншим співвласникам залишається (показано без кольору в додатку № 1) всі інші приміщення та надвірні господарські будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 44-57).

З Висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 28 від 25.08.2021 вбачається, що експерт запропонував на розгляд суду схематичний варіант виділення частини земельної ділянки (кадастровий номер :18:010:0006 та кадастровий номер :18:010:0007) співвласнику ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який є технічно можливий та нормативно обґрунтований (Додаток № 1 арк. 1). При варіанті: співвласнику ОСОБА_1 - виділяється земельна ділянка площею 0,0500 га (500 м2), та площею 0,0082 га (82 м2), які відображені жовтим кольором (а.с. 103-119).

Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 20.06.2006 вбачається, що ОСОБА_3 прийняв у власність 1/4 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 197-204).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.06.2006 вбачається, що ОСОБА_3 купив 1/4 частину земельної ділянки від загальної площі 0,0164 га, наданої для ведення особистого селянського господарства; та 1/4 частину земельної ділянки від загальної площі 0,1000 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 205-206).

Згідно державного акту на право власності на замельну ділянку виданого ОСОБА_3 , земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 - 1/2 частина, ОСОБА_2 - 1/4 частина та ОСОБА_3 - 1/4 частина (а.с. 207-208, 212-213).

З висновку експертів № 1524/1525 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що проведеним дослідженням, у межах наданих матеріалів, встановлено, що в складі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , фактично наявні самочинно збудовані/реконструйовані будівлі та споруди: навіс (користувач ОСОБА_1 ), погріб (користувач ОСОБА_2 ), гараж з масандрою (замість Б, б) (користувач ОСОБА_3 ) (т. 2, а.с. 1-36).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них» (яка була чинною на час розгляду судами справи).

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

Водночас частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього Кодексу, частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15).

У пункті 45 постанови від 23 червня 2020 року у справі 680/214/16-ц Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 зазначила, що особа не набуває права власності на об`єкт самочинного будівництва (пункт 148).

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту (будівельного паспорта); або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Частиною другою статті 36 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено заборону на виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Також заборонена експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію (частина восьма статті 39 цього Закону.

Отже, відсутність дозволу на будівництво (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), проекту чи будівельного паспорта (схеми намірів забудови) або порушення умов, передбачених у цих документах, зумовлює визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), розробленої та затвердженої в установленому порядку проєктної документації (будівельного паспорта), оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Не підлягають поділу (виділу)об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Схожі висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18), від 16 березня 2021 року у справі № 562/542/19 (провадження № 61-14468св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 279/790/18 (провадження № 61-5368св20), від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19 (провадження № 61-19065св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19 (провадження № 61-1694св21).

Виходячи з перелічених вище висновків Верховного Суду України та Верховного Суду не є об`єктом права власності новостворений об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, будівельного паспорта (схеми намірів забудови), оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Такий об`єкт не підлягає поділу.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

ВПВС в постанові від 20.08.2022 у справі № 910/5201/19 нагадала дію принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, згідно якого особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.

Так у постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі №6-2225цс16 зроблено правовий висновок, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (частина перша статті 377 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина друга статті 120 ЗК України закріплює принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду.

Таким чином, враховуючи висновок експертів № 1524/1525 від 26.05.2023, те, що у складі домоволодіння наявні самочинно збудовані будівлі, а також принцип "єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди", то в задоволенні позову про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності, слід відмовити повністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 16, 181, 316, 317, 331, 356-358, 364, 376 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 83, 89, 175, 177, 263-265, 273, 352 ЦПК України суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 22.09.2023.

Суддя В.Б. Князєв