Справа № 235/727/22
Провадження № 2/204/2460/23
РІШЕННЯ

іменем України

05 жовтня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі головуючого судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь 60000 грн у відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті професійного захворювання. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з відповідачем перебував у трудових відносинах періодично з 11 березня 1982 року по 19 березня 1986 року, з 05 квітня 1988 року по 12 червня 1989 року, з 29 липня 1989 року по 03 січня 1993 року. Був звільнений 22 листопада 2011 року на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з переходом на пенсію. 12 жовтня 2021 року складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, яким позивачу встановлено професійне захворювання. Позивачу було встановлено первинно за сукупністю 40% втрати професійної працездатності з 19 листопада 2021 року безстроково. Також позивача визнано інвалідом третьої групи за професійним захворюванням з 19 листопада 2021 року безстроково. Позивач вважає, що умовами виробництва йому заподіяна моральна шкода, оскільки він працював в підземних умовах, весь час в умовах впливу шкідливих факторів. Позивач вказує, що зобов`язаний піклуватись про свою родину, але стан здоров`я, його фізичний стан, необхідність постійного лікування обмежують його можливості, оскільки під час загострення хвороб він сам потребує піклування з боку своїх близьких. Позивачу доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки порушені його нормальні життєві зв`язки, що викликає негативні емоції та переживання, суттєво позначається на психологічному стані позивача, тому вважає за необхідне звернутись з даною позовною заявою.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній цивільній справі.

22 лютого 2022 року відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками, проте будь-яких заяв по суті справи не подавав.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.04.2022 № 17/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2023 року прийнято до свого провадження дану цивільну справу, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

Позивач перебував у трудових відносинах з ДЕРЖАВНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» (а.с.7-14).

22 листопада 2011 року позивача було звільнено у зв`язку з виходом на пенсію за віком на підставі статті 38 КЗпП України.

Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Клініки професійних захворювань Державної установи "Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України", висновком за № 33/1010 від 22 вересня 2021 року Центральної лікарсько-експертної комісії позивачу встановлено діагноз пневмоконіоз (t/q; 1/1), ЛН І-ІІ (один-два) ст. захворювання професійне, встановлено вперше (а.с.28-29).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 12 жовтня 2021 року, затвердженого 12 жовтня 2021 року першим заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці І.М. Буряк, встановлено, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є робота позивача в умовах тривалого впливу на організм шкідливого виробничого фактора пилу фіброгенної дії, концентрація якого складала від 10,2 мг/м? до 92,0 мг/м?, при гранично-допустимій концентрації - 4 мг/м? (а.с.15-17).

23 листопада 2021 року позивачу у зв`язку з професійним захворюванням встановлено третю групу інвалідності з 19 листопада 2021 року безстроково, рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності «Д» терапевт, пульмонолог (а.с.18).

Крім того, 23 листопада 2021 року позивачу встановлено 40% втрати професійної працездатності за профзахворюваннями з 19 листопада 2021 року безстроково, та рекомендовано медикаментозне, санаторно-курортне лікування (а.с.19).

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно з частинами першою, другою статті 153 Кодексу законів про працю України (далі -КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця.

Частинами першою та третьою статті 13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У статті 173 КЗпП України закріплено право працівника на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частиною першою статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

У пунктах 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У Рішенні Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року N 1-9/2004 у справі за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, зазначено, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено наявність правових підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок незабезпечення йому роботодавцем безпечних і здорових умов праці, що призвело до професійного захворювання, втрати працездатності та встановлення інвалідності.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок стійкої втрати професійної працездатності, судом враховуються обставини, які мають суттєве значення, зокрема ступінь втрати працездатності, глибину, інтенсивність, тривалість фізичних та душевних страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, наслідки, що наступили, а також засади розумності і справедливості.

При цьому, вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійне захворювання виникло у позивача саме після його тривалого перебування у трудових відносинах з ДЕРЖАВНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ», на якого законодавством було покладено обов`язок із забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці, наслідки, що наступили, рекомендовані заходи для відновлення працездатності, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду, що спричинена втратою працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, у розмірі 60000 грн.

На підставі частини другої статті 416 ЦПК України Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду справи N 212/3137/17-ц (провадження N 61-37529сво18) сформулював висновок про застосування норми права, який полягає у тому, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди.

Також судом враховується, що чинним податковим законодавством передбачається, що стягнуті за рішенням суду суми на відшкодування шкоди життю та здоров`ю не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, що узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 180/377/20, від 21 червня 2022 року у справі №599/645/21.

З огляду на викладене, пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, що спричинена втратою працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, у розмірі 60000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ», місцезнаходження: Донецька область, м. Мирноград, вул. Соборна, буд. 1, ідентифікаційний код 32087941.

Головуючий: