КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8525/2023
справа №353/1333/22
УХВАЛА

21 липня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Нежури В.А., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Троценко Т.А.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання незаконним звільнення з посади, скасування розпорядження Баришівської селищної ради Броварського району Київської області №90-03-05 від 31 жовтня 2022 року, поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

У листопаді 2022 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом про визнання незаконним звільнення з посади, скасування розпорядження Баришівської селищної ради Броварського району Київської області №90-03-05 від 31 жовтня 2022 року, поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач працював директором комунального підприємства "Баришівкатепломережа", Баришівської селищної ради. Вказує, що згідно контракту, укладеного з Баришівською селищною радою в особі голови Вареніченка О.П. від 16 листопада 2021 року позивач виконував обов`язки директора вказаного підприємства.

Вказує, що строк дії контакту від 16 листопада 2021 року визначено до 15 листопада 2024 року.

Зазначає, що розпорядженням Баришівської селищної ради №90-03-05 від 31 жовтня 2022 року позивача звільнено з роботи на підставі пункту 1 статті 41 Кодексу Законів про працю.

Вказує, що дострокове припинення контракту прийнято одноособово головою селищної ради, без дотримання норм чинного законодавства. При звільненні не було пояснено конкретної підстави звільнення, а в розпорядження про звільнення вносились коригування, та проводились зміни. Запис у трудові книжці також виправлений на інший, що суперечить нормам КЗпП України.

Звільнення уважає незаконним, відтак просить суд:

Визнати незаконними дії відповідача щодо безпідставного звільнення ОСОБА_2 за пунктом 1 статті 41 КЗпП України з посади директора комунального підприємства "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради Броварського району Київської області;

визнати протиправним та скасувати розпорядження Баришівської селищної ради Броварського району Київської області Київської області від 31 жовтня 2022 року №90-03-05 про звільнення з посади директора комунального підприємства "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради Броварського району Київської області;

поновити ОСОБА_2 на посаді директора комунального підприємства "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради Броварського району Київської області;

зобов`язати відповідача протягом 3-х календарних днів з дня набрання рішення суду законної сили, внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_2 ;

стягнути на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення й до поновлення на посаді;

стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000,00 гривень;

стягнути судові витрати.

Баришівський районний суд Київської області рішенням від 28 лютого 2023 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував розпорядження Баришівської селищної ради Броварського району Київської області від 31 жовтня 2022 року № 90-03-05 про звільнення з посади директора комунального підприємства «Баришівкатепломережа» ОСОБА_2 .

Поновив ОСОБА_2 на посаді директора комунального підприємства «Баришівкатепломережа» Баришівської селищної ради Броварського району Київської області.

Зобов`язав Баришівську селищну раду Броварського району Київської області протягом 3-х календарних днів внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_2 .

Стягнув з Баришівської селищної ради Броварського району Київської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 66 088,86 грн та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

В решті позову відмовив.

Не погодившись з ухваленим рішенням, особою, що не брала участі у справі - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Вказує, що розпорядженням Баришівського селищного голови №91-03-05 від 07 листопада 2022 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора КП "Баришівкатепломережа". Поновлення ОСОБА_2 на посаді директора КП "Баришівкатепломережа" стало безпосередньою підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП "Баришівкатепломережа". Так, на підставі розпорядження секретаря Беришівської селищної ради №50-03-05 від 01 березня 2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позивачем в порушення положень статті 95 ЦПК України не засвідчено належним чином копії документів, доданих ним до позовної заяви, не зазначено про наявність у нього чи іншої особи оригіналу письмового доказу.

Вказує, що позовна заява хоч і містить майнову вимогу, проте ціна позову не зазначена.

Вказує, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Зазначає, що згідно положень статуту КП "Баришівкатепломережа" вирішення питання притягнення директора до дисциплінарної відповідальності покладається як на виконавчий комітет Баришівської селищної ради як Орган управління-представника засновника/власника, так і на Баришівського селищного голову як уповноважену особу засновника/власника і органу управління-представника засновника/власника. Відтак прийняття головою селищної ради одноособово рішення про дострокове припинення контракту з гр. ОСОБА_2 , попри особисту думку останнього є цілком законним.

Вказує, що позивача звільнено не з кількох різних підстав, а за фактом цілого ряду одноразових грубих порушень трудових обов`язків згідно укладеного ним трудового контракту.

Посилається на недоведеність позивачем розміру моральної шкоди.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Зобов`язати суд першої інстанції, який буде проводити розгляд справи, повідомити ОСОБА_1 належним чином про відкриття провадження у справі.

31 травня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Вказує, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції є законне та обґрунтоване.

В цілому відзив ґрунтується на обставинах, викладених у позовній заяві.

Просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

16 червня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 у якій вказує, що ОСОБА_1 не є учасником справи. Зазначає, що скаржницею в апеляційній скарзі не зазначено, які саме її права та інтереси були порушені при розгляді справи №355/1333/22, оскільки ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення не міститься висновків суду про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 .

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року закрити.

В судове засідання учасники справи не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 слід закрити з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції установлено, що у листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання незаконним звільнення з посади, скасування розпорядження Баришівської селищної ради Броварського району Київської області №90-03-05 від 31 жовтня 2022 року, поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди (а.с. 1-10).

28 лютого 2023 року Баришівський районний суд Київської області позов задовольнив частково (а.с.55-58).

Визнав протиправним та скасував розпорядження Баришівської селищної ради Броварського району Київської області від 31 жовтня 2022 року № 90-03-05 про звільнення з посади директора комунального підприємства «Баришівкатепломережа» ОСОБА_2 .

Поновив ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді директора комунального підприємства «Баришівкатепломережа» Баришівської селищної ради Броварського району Київської області.

Зобов`язав Баришівську селищну раду Броварського району Київської області протягом 3-х календарних днів внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_2 .

Стягнув з Баришівської селищної ради Броварського району Київської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 66 088,86 грн та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

В решті позову відмовив.

До апеляційної скарги скаржницею додані розпорядження Баришівської селищної ради №91-03-05 від 07 листопада 2022 року ОСОБА_1 , згідно якого призначено на посаду директора КП "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради, укладено контракт із директором КП "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради ОСОБА_1 терміном на 3 роки (а.с.87), а також розпорядження Баришівської селищної ради №50-03-05 від 01 березня 2023 року з 01 березня 2023 року, згідно якого припинено дію контракту №13 від 08 листопада 2022 року з директором КП "Баришівкатепломережа" ОСОБА_1 , звільнено з 01 березня 2023 року ОСОБА_1 з посади директора КП "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради (а.с. 91).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статі 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Зазначеною правовою нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Водночас судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 910/20190/16).

Із змісту апеляційної скарги убачається, що ОСОБА_1 оскаржується рішення суду першої інстанції у зв`язку з тим, що після ухвалення рішення у справі про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора КП "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради ОСОБА_1 звільнено з цієї посади.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до пункту 6 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Разом з тим, звільнення з підстави, зазначеної у пункті 6 статті 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відтак звільнення працівника у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу, проводиться на підставі закону, а не на підставі судового рішення, одночасно із дотриманням гарантій, передбачених частиною 2 статті 40 КЗпП України.

Між тим, будь-яких ознак, що свідчили би про вирішення судом при ухваленні оскаржуваного рішення питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , колегією суддів не установлено. Самі по собі посилання скаржниці на порушення умов контракту не вказують про вирішення судом питання про її право, інтерес та обов`язок, що перебувають між собою у відповідному взаємозв`язку.

При цьому, відсутні в мотивувальній частині рішення висновки суду про права та обов`язки ОСОБА_1 , як і не зазначено про таке в резолютивній частині цього рішення.

Відтак колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не наділена правом на оскарження судового рішення в розумінні статті 352 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення оскаржуваним судовим рішенням прав заявника, а зводяться до його незгоди із задоволеними судом позовними вимогами ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження слід закрити.

Керуючись ст.ст. 362, 381 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області 28 лютого 2023 року - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 21 липня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова