Справа № 404/4754/23
Провадження №2/405/1153/23
У Х В А Л А

26 вересня 2023 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про прийняття до провадження та відкриття провадження у справі за позовною заявою ОБЛАСНОГО КОМУНАЛЬНОГО ВИРОБНИЧОГО ПІДПРИЄМСТВА «ДНІПРО-КІРОВОГРАД» (м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.19-а) до ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОБЛАСНЕ КОМУНАЛЬНЕ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДНІПРО-КІРОВОГРАД» 14 червня 2023 року звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому (позові) просив стягнути з останньої на свою (позивача) користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2023 року, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 12 496 грн. 75 коп., а також нарахованих на суму заборгованості в порядку ст.625 ЦПК України 3 % річних в розмірі 253,85 грн. та інфляційних витрат в розмірі 1 369,36 грн., за період з 01 листопада 2019 року по 31 січня 2022 року, всього 14 119,96 грн..

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2023 року дану цивільну справу передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ленінського районного суду м. Кіровограда області на підставі ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.09.2023 року головуючим суддею по справі визначено суддю Іванову Л.А.

В свою чергу, дослідивши дану позовну заяву в порядку вирішення питання про прийняття до провадження та відкриття провадження за зазначеним позовом, приходжу до висновку про необхідність направлення справи до суду, з якого вона надійшла, як такої, що направлена передчасно, виходячи з наступного.

Зокрема, як вбачається з ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2023 року, судом встановлено, що позивачем в позовній заяві вказана адреса проживання відповідача: АДРЕСА_2 . На запит суду Відділом реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, з`ясоване судом зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), знаходиться поза межами підсудності Кіровського районного суду міста Кіровограда. Таким чином, позивачем не додержано правила подання позову, встановлені частиною другою статті 27 Цивільного процесуального кодексу України.

Поряд з цим, згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Зазначена норма застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем ОКВП «ДНІПРО-КІРОВОГРАД» заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються за об`єктом, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , споживач ОСОБА_1 , тобто, позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_2 , що, в свою чергу, відповідно до поділу м.Кропивницький на райони (Подільський та Фортечний), відноситься до території Фортечного району, на який поширюється юрисдикція Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням цього майна.

Статтею 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Разом з тим та враховуючи, що дана справа направлена Кіровським районним судом м. Кіровограда до Ленінського районного суду м. Кіровограда, помилково та безпідставно, - повернення справи для вирішення питання про правильне визначення правил підсудності не може вважатися спором про підсудність.

Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування їхніх функцій, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Причому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, тобто юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з конституційними положеннями, у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» визначено правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні, систему судів загальної юрисдикції і загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів. Цим Законом, зокрема, закріплено положення щодо права на повноважний суд, відповідно до якого ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма з`явилась саме завдяки впливу ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Питання підсудності регулюються відповідними процесуальними кодексами. Зокрема, підсудність цивільних справ визначається відповідно до ст. ст. 26-32 ЦПК України. Встановивши загальні правила підсудності, законодавець, разом з тим, передбачив обставини, за яких участь судді у справі, віднесеної до компетенції, недопустима, зважаючи на неможливість забезпечити неупередженість суду. Отже, принцип законного судді є фундаментом правил підсудності, він являє собою суттєву гарантію правосуддя, забезпечення прав і свобод людини, відіграє роль судоустрійної засади, через його реалізацію досягається виконання завдань судочинства.

Зазначене розуміння принципу законного судді охоплюється також положеннями права на повноважний суд та включається до закріпленої у міжнародно-правових актах засади здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Таким чином, є всі підстави розглядати як принцип організації судової влади і судочинства в Україні - здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Вимога розгляду справи судом, встановленим законом, передбачає здійснення правосуддя спеціально створеним згідно з законом юрисдикційним органом - судом, який уповноважений на підставі норм вирішувати питання у межах його компетенції.

Таким чином, комплексне поняття «належний суд» включає в себе дві складові: суд як орган судової системи та суд як суддя чи декілька суддів, що становлять його склад. Тобто, належний суд у розумінні належного судового органу може бути позначений поняттям «компетентний суд», що використовується у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, чи поняттям «повноважний суд», що застосовується Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи те, що поняття «компетенція» є більш широким, доцільнішим є використання терміну «компетентний суд», під яким розуміється суд, наділений компетенцією розглянути ту чи іншу справу, яка підсудна даному суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, компетентний суд є не окремим абстрактним поняттям, а набуває свого значення лише стосовно розгляду та вирішення певної справи чи категорії справ, підсудних цьому судові, саме тих справ, на які поширюється юрисдикція цього суду. Отже, компетентним судом є орган судової системи держави, наділений компетенцією здійснювати правосуддя (юрисдикцією) у справах, що відповідно до закону йому підсудні. Відповідно правом особи на компетентний суд є її нічим не обмежене та безумовне право звернутися до того суду судової системи держави, який наділений відповідною компетенцією щодо розгляду підсудної йому справи.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Крім того, згідно з ч. 1 ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Враховуючи викладене, вважаю, що цивільна справа за позовною заявою ОБЛАСНОГО КОМУНАЛЬНОГО ВИРОБНИЧОГО ПІДПРИЄМСТВА «ДНІПРО-КІРОВОГРАД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, направлена Кіровським районним судом м. Кіровограда до Ленінського районного суду м. Кіровограда, на підставі ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 31 ЦПК України, помилково, на підставі чого прийняття її (справи) до провадження та відкриття провадження у справі Ленінським районним судом м. Кіровограда порушить визначення розгляду справи належним судом, що, в свою чергу, буде свідчити про розгляд справи некомпетентним судом та відтак є підставою для скасування рішення суду, ухваленого за наслідком розгляду цієї справи, у зв`язку з чим, вважаю за необхідне направити матеріали зазначеної цивільної справи до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Керуючись ст. ст.27, 28, 31, 32, 187, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Матеріали цивільної справи № 404/4754/23 за позовом ОБЛАСНОГО КОМУНАЛЬНОГО ВИРОБНИЧОГО ПІДПРИЄМСТВА «ДНІПРО-КІРОВОГРАД» (м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.19-а) до ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, - направити до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова