Справа № 211/1579/23
Провадження № 2/211/1370/23
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представників третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Виконкому Довгинцівської районної в місті ради в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради, Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної в місті ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

позивач Виконком Довгинцівської районної в місті ради звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнувши аліменти на його утримання, посилаючись на злісне ухилення відповідачки від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків.

В обґрунтування вимог зазначено, що відповідачка є матір`ю малолітнього ОСОБА_6 , рішенням суду від 17.02.2012 внесено зміни до актового запису про народження дитини: в графі відомостей про батька прізвище ОСОБА_7 змінено на ОСОБА_8 . 08.12.2022 до відділення поліції № 1 надійшло повідомлення про сімейну сварку по АДРЕСА_1 . В ході перевірки було з`ясовано, що за указаною адресою проживає ОСОБА_2 з малолітнім сином та своїм співмешканцем, який будучи в стані алкогольного сп`яніння вдарив малолітнього ОСОБА_6 . Зі слів дитини співмешканець з матір`ю часто його ображають, у квартирі безлад, у дитини відсутнє облаштоване спальне місце, продукти харчування. На підставі акту від 08.12.2022 дитина була влаштована до міської лікарні, а 12.12.2022 відповідачка надала пояснення стосовно подій 08.12.2022 та зобов`язалася пройти огляд у лікаря-нарколога, офіційно працевлаштуватися та навести лад у квартирі. Відповідно до характеристики навчального закладу дитини, мати виховує ОСОБА_6 одна та має матеріальні труднощі, оскільки ніде не працює, має шкідливі звички. Дитина не відвідувала онлайн-заняття з причин відсутності мобільного телефону, тому батьки класу змушені були надати допомогу у його придбанні хлопцю. Мати не цікавилась успішністю сина та недостатньо уваги приділяла його вихованню, не попереджаючи про причини відсутності на заняттях. При неодноразовому відвідуванні помешкання відповідачки з`ясовано, що ОСОБА_2 разом із співмешканцем та сином проживають у трикімнатній квартирі, що належала її померлій свекрусі. У квартирі бруд, пляшки з-під алкоголю, продукти харчування в обмеженій кількості. Готова їжа у холодильнику відсутня. Для дитини не створено належні умови для проживання, ліжко без постільної білизни, одяг в обмеженій кількості, натільна білизна відсутня, тощо. При відвідуванні сина 04, 07 та 24 січня 2023 року ОСОБА_2 приносила рюкзак, фрукти, йогурт, печиво, цікавилася його життям та здоров`ям. Данило має велику ступінь прив`язаності до матері та дуже хоче повернутися в родину. На комісії відповідачка не приходила, доказів працевлаштування, проходження огляду лікаря-нарколога та наведення ладу в помешканні, не надала. На підставі викладеного, виконком просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 23 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

У судовому засіданні представник позивача Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради як органу опіки та піклування Безверха О.Г. на вимогах наполягала з підстав, викладених в тексті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги позову не визнала, суду пояснила, що вона офіційно влаштувалася на роботу, була у лікаря-нарколога, купила постільну білизну та зробила ремонт, проводить у квартирі проводку. Зі співмешканцем не живе. Вона дійсно не працювала, з 2019 року звільнилась з роботи, однак з 29 березня 2023 року знову працює. За 8 місяців вона не ходила в опіку, оскільки не могла зробити ремонт за відсутності коштів.

Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Довгинцівському районної у місті ради Займукова І.А. вимоги позову підтримала з підстав, викладених у заяві, наполягала на їх задоволенні.

Представник третьої особи Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_4 покладалась на розсуд суду з урахуванням бажання матері забрати дитину.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16 копія свідоцтва).

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, ЄСПЛ зауважував, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, 08.12.2022 до Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про сімейну сварку по АДРЕСА_1 . У ході перевірки установлено перебування за вказаною адресою у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 та її співмешканця, який ударив малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі слів дитини співмешканець з матір`ю постійно його ображають. В квартирі безлад, у дитини відсутнє облаштоване спальне місце, продукти харчування (а.с. 19).

12.12.2022 з приводу вищезазначеної ситуації, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надала письмове пояснення в службу у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради, в якому значила, що проживає разом з співмешканцем ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за яким розпивала спиртні напої, внаслідок чого виникла гучна сварка, як результат сусіди викликали поліцію, дитину забрали в лікарню. В своєму пояснені відповідачка по справі зобов`язалась, що пройде огляд у лікаря-нарколога, офіційно працевлаштується та наведе лад у квартирі (а.с. 22).

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП(а.с. 23)

Відповідно до характеристики на сім`ю учня 7-г класу Криворізького ліцею №81 Криворізької міської ради від 09.12.2022, в якій проживає малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати виховує сина одна, має шкідливі звички, офіційно не працює. З початку навчального року ОСОБА_6 не мав можливості навчатися онлайн з причин відсутності мобільного телефону. Мати не цікавилась успішністю та недостатньо приділяла належну увагу вихованню сина, не попереджала про причини відсутності на заняттях (а.с. 24).

12.12.2022 здійснено комісійний вихід с складні головного спеціаліста службі у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради, фахівця із соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб. В ході відвідування з`ясовано, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співмешканець матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Квартира складається з трьох кімнат. В наявності електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення, централізоване опалення. Умови проживання сім`ї незадовільні в помешканні брудно, на кухні немитий посуд, на балконі пуста пляшка з-під горілки, в кімнатах пусті пляшки з-під пива. В одній кімнаті та коридорі відсутнє світло. Квартира потребує ремонту. Продукти харчування в обмеженій кількості. Готової їжі немає в результаті відсутності холодильника. Для дитини не створено належних умов для проживання, виховання та розвитку, ліжко без постільної білизни, одяг в обмеженій кількості, натільна білизна відсутня, на письмовому столі стоїть брудна тарілка з недоїдками, біля ліжка табуретка з недопалками (а.с. 25).

Згідно з інформацією Криворізького міського центру соціальних служб від 22.12.2022 №01-08/3 з фахівцем із соціальної роботи здійснено вихід в сім`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході відвідування з`ясовано, що житло належить її покійній свекрусі ОСОБА_10 . Разом із сім`єю проживає співмешканець матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Умови проживання сім`ї незадовільні:в квартирі брудно, затхлий запах, в кожній кімнаті знаходиться попільничка, повна недопалків. В помешканні покриті ганчірками. На ліжку, яке зі слів матері належить її сину, відсутня постільна білизна, обмежена кількість одягу та білизни в шафі. На момент відвідування був відсутній запас продуктів харчування. ОСОБА_2 не працює. Зі слів останньої, вона не має змогу збирати речі та документи з попереднього місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що загубила ключі від помешкання (а.с.28).

17.01.2023 здійснено комісійний вихід в складі спеціаліста служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради, фахівця із соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки чи створенні належну умови проживання незадовільні:в кімнатах брудно, стелі та стінах павутиння, на кухні немитий посуд, запас продуктів в обмеженій кількості, яка облаштована ліжком для сну, шафою для одягу та письмовим столом. Відсутній змінний комплект постільної білизни, одягу та взуття недостатньо (а.с. 34).

Указані обставини викладені у висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 09.03.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-13).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Так, відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року у справі № 461/2084/20 (провадження № 61-3547св23)

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 намагається налагодити життя шляхом влаштування на роботу до ТОВ « Торговий дім « Фреш маркет «, що підтверджується наданою до суду довідкою з місця роботи, характеристикою з місця роботи де характеризується позитивно, цікавилась у січні місяці долею сина, зробила ремонт (з її слів) у житловому помешканні, тощо. Дитина проявляє тісний зв`язок з матір`ю та бажає повернутися до неї.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18), зазначено, що «ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Ураховуючи наявні письмові докази судом установлено, що відповідачка проявляє комунікацію із службами у справах дітей, маючи намір забрати до себе на проживання сина та привести у належний стан житлове приміщення. Тому за даних обставин суд вважає можливим задовольнити вимоги частково, відібравши сина у відповідачки ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав, що буде єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дитини та максимально можливою мірою його виживання і здорового розвитку.

Відібрання сина від ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав не перешкоджає їй звернутися із заявою про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню сина.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно частин другої, третьої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Частинами першою-другою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, починаючи з дати пред`явлення позову згідно вимог частини першої статті 191 СК України.

З відповідача відповідно до положень статті 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. 150, 164, 166, 180, 182 Сімейного кодексу України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

задовольнити позов Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради частково.

Відібрати малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від матері ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), без позбавлення її батьківських прав.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, на користь опікуна, або державного закладу, в якому буде перебувати дитина, починаючи стягнення з 14 березня 2023

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві ) гривні 40 коп.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко