Справа №551/955/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2023 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Вергун Н.В.,
за участю секретаря судових засідань Курінної Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шишаки Полтавської області заяву адвоката Сенкевича Володимира Івановича про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства « Агроеколоігя » про розірвання договору оренди земельної ділянки, припинення права оренди, скасування цього права та зобов`язання повернути земельну ділянку і зустрічним позовом Приватного підприємства « Агроекологія » до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди землі, -
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 до ПП « Агроекологія » про розірвання договору оренди земельної ділянки, припинення права оренди, скасування цього права та зобов`язання повернути земельну ділянку задоволено.

Договір оренди землі від 06 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПП « Агроекологія », який зареєстрований у Шишацькому ВО Миргородського РВ « Центр ДЗК », про що у Державному реєстрі земель 05 березня 2009 року вчинено запис за № 12, розірвано.

Припинено право оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6231 га, кадастровий номер :00:011:0089, яка розташована на території колишньої Михайликівської сільської ради Шишацького району Полтавської області.

Державну реєстрацію права оренди земельної ділянку у зв`язку з розірванням Договору оренди землі від 06 травня 2008 року, індексний номер: 51353933 від 27 лютого 2020 року, номер запису про інше речове право 35694126, скасовано.

Зобов`язано ПП « Агроекологія » повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення, площею 2,6231 га, кадастровий номер :00:011:0089, яка розташована на території колишньої Михайликівської сільської ради Шишацького району Полтавської області.

Стягнуто з ПП « Агроекологія », код , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки с. Михайлики Миргородського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , судові витрати, які пов`язані з сплатою судового збору, в загальному розмірі 2 724 грн. 00 коп.

У задоволенні зустрічного позову ПП « Агроекологія » до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди землі, відмовлено.

04 травня 2023 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Сенкевича В.І. надійшла заява про стягнення з відповідача ПП « Агроекологія » судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 30 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 09 травня 2023 року до відому сторін та їх представників доведено, що розгляд заяви представника позивача - адвоката Сенкевича В.І. відбудеться у порядку письмового провадження без виклику учасників справи о 15 год. 00 хв. 23 травня 2023 року.

05 травня 2023 року через систему « Електронний суд » представник відповідача за первісним позовом / позивача за зустрічним позовом / ОСОБА_3 подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та просив задовольнити вимоги адвоката Сенкевича В.І. про стягнення витрат на таку допомогу лише в розмірі 3 000 грн. 00 коп., що буде відповідати критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Учасники справи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.

При цьому, 15 травня 2023 року адвокат Мельников Д.О. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи через перебування у основній щорічній відпустці.

Зважаючи на вимоги ст. 270 ЦПК України, а також прийняте судом рішення проводити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін у порядку письмового провадження, суд не знаходиться підстав для задоволення клопотання адвоката Мельникова Д.О., а приходить до висновку про розгляд заяви на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, за змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів / договорів, рахунків тощо /. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Наявними в справі письмовими доказами підтверджується, що позивачем ОСОБА_1 вищенаведені вимоги закону дотримані, оскільки нею до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про стягнення витрат за професійну правничу допомогу, а докази про судові витрати її представником - адвокатом Сенкевичем В.І. подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такої ж думки дотримується Верховний суд у постановах від 13 червня 2018 року по справі № 757/47925/15-ц та від 19 вересня 2018 року по справі № 361/6253/16-ц.

Верховний суд у постанові від 16 травня 2018 року по справі № 127/13154/16-ц зокрема зазначив, що доводи касаційної скарги щодо безпідставності відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, оскільки його представник не залучався ухвалою суду, як особа, яка надає правову допомогу, є необґрунтованими.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суду при визначенні розміру компенсації слід ураховувати (а сторонам доводити) співмірність витрат на оплату послуг адвоката із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» п.131).

На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу представником позивача за первісним позовом ОСОБА_4 надано: договір про надання правничої допомоги від 27 травня 2021 року; акту прийому-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги від 27 квітня 2023 року, в якому зазначено найменування юридичних послуг, кількість витрачених годин та вартість таких послуг; оригінал платіжного доручення № 7/04-23 від 27 квітня 2023 року про оплату послуг з надання правової допомоги у розмірі 30 000 грн.

При цьому, до розміру витрат на правову допомогу включено інфляцію за 2002 рік у розмірі 26 %. Оскільки вказані стягнення не передбачені умовами Договору про надання правничої допомоги від 27 травня 2021 року, суд не знаходить підстав для їх задоволення.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно акту прийому передачі про надання правової допомоги від 27 квітня 2023 року одна година допомоги адвоката складає гонорар 1 500 грн. 00 коп., у той час як відповідно до п. 4. 1. Договору про надання правової допомоги від 27 травня 2021 року сторони домовились, що послуга адвоката погодинно складає 1 000 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 був задоволений у повному обсязі, відтак нею повнесені витрати на правничу допомогу, що підтверджується наданими належними, допустимими та достовірними доказами, неспростованими відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення заяви адвоката Сенкевича В.І. та стягнення на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ПП « Агроекологія » понесені нею витрати на правову допомогу, що складаються з гонорару у розмірі 15 000 грн. 00 коп. / п. 4.1.1 Договору / та гонорару успіху в розмірі 10 000 грн. 00 коп. / п. 4. 7 Договору /, а всього 25 000 грн. 00 коп., що на, думку суду, буде відповідати критеріям розумності та реальності адвокатських витрат.

На підставі викладеного, керуючись статями 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву адвоката Сенкевича Володимира Івановича про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства « Агроеколоігя » про розірвання договору оренди земельної ділянки, припинення права оренди, скасування цього права та зобов`язання повернути земельну ділянку і зустрічним позовом Приватного підприємства « Агроекологія » до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди землі, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства « Агроекологія », код , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки с. Михайлики Миргородського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 25 000 грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: