Провадження № 2/750/1468/23
У Х В А Л А

21 липня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З вказаної норми є винятки, встановлені ст.ст. 28-30 ЦПК України.

Так, згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19, місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

При подачі позову до Деснянського районного суду м. Чернігова позивач обрав підсудність справи відповідно до частини дванадцятої статті 28 ЦПК України, яка передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Однак, доказів виконання виконавчого напису нотаріуса на території Деснянського району м. Чернігова суду не надано.

Відомостей про наявність у позивача нерухомого майна, його перебування чи місця роботи в Деснянському районі м. Чернігова матеріали позовної заяви не містять.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, обрав підсудність за місцем виконання, а не за місцем знаходження відповідача.

Відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстацію місця проживання УДМС України в м. Чернігівській області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, дана справа не належить до територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Чернігова.

Згідно з частиною 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Таким чином, судом, встановленим законом для розгляду вказаної справи, є Ріпкинський районний суд Чернігівської області, у зв`язку з чим справу належить передати на його розгляд.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 27, 31, 187, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Передати справу № 750/10401/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню на розгляд до Ріпкинського районного суду Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова