Номер провадження: 22-ц/813/2164/23
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника ТОВ «Консалт Солюшенс» - адвоката Теребухи К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка Сергія Борисовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року, постановлену під головуванням судді Тополевої Ю.В., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка Сергія Борисовича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»,

встановив:

26.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка С.Б., заінтересована особа: ТОВ «Консалт Солюшенс», в якій просила визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка С.Б. за виконавчим провадженням № 65711117 щодо передачі на примусову реалізацію майна боржника ОСОБА_1 , а саме, житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом проведення електронних торгів через Державне підприємство «СЕТАМ» (далі ДП «СЕТАМ»).

Скарга була обґрунтована такими обставинами.

24.10.2007 року між кредитором - ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», а потім ТОВ «Консалт Солюшенс» та ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено кредитний договір № 3-439/ФКВІП-07, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 198 000,00 доларів США з розрахунку 11,7 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 24.10.2007 року по 23.10.2032 року (далі Кредитний договір).

В той же день - 24.10.2007 року між тими ж сторонами було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О. №2341, згідно умов якого, іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за вищевказаним Кредитним договором (далі Іпотечний договір).

Відповідно до п. 1.2. вищезазначеного Іпотечного договору, предметом іпотеки є: житловий будинок АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_1 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2013 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.03.2014 року у справі № 521/2439/13-ц, позовні вимоги ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» заборгованість за Кредитним договором в сумі 2 261 720,34 грн. та судовий збір в сумі по 1 720,50 грн. з кожного.

Звертаючись до суду зі скаргою, представник заявника скарги зазначив, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.11.2020 року було замінено у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими по справі № 521/2439/13-ц стягувача, який вибув - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» його правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс», та ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року новому стягувачу видано дублікати виконавчих листів 521/2439/13-ц (т.1, а.с.41-42, 43-45).

Оскаржуваною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_1 було задоволено (т.2, а.с.43-51).

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка С.Б. за виконавчим провадженням № 65711117 щодо передачі на примусову реалізацію майна боржника ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом проведення електронних торгів через ДП «СЕТАМ».

В апеляційних скаргах приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Носенко С.Б. та ТОВ «Консалт Солюшенс» ставлять питання про скасування вищевказаної ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про слухання справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (т.2, а.с.207-208, 209).

У зв`язку з цим, колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі доводів представника ТОВ «Консалт Солюшенс» та наявних у справі доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції тривалий час (т.2, а.с. 99), від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції за наявними доказами, які є в матеріалах справи, за участю з`явившегося представника ТОВ «Консалт Солюшенс» Теребухи К.В, у відсутність інших учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, заперечень проти них, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що з інформації, яка відображається в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, слідує, що на підставі виконавчого листа, виданого Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 521/2439/13-ц про стягнення заборгованості за Кредитним договором, 07 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Носенком С.Б. відкрито виконавче провадження № 65711117, боржником за яким є ОСОБА_1 , стягувачем - ТОВ «Консалт Солюшенс» (т.1, а.с.81).

Також суд зазначив, що із відомостей, що розміщені на офіційному веб-сайті https://setam.net.ua (електронний торговий майданчик ДП «СЕТАМ»), заявником скарги ОСОБА_1 було виявлено, що в рамках вищевказаного виконавчого провадження належне їй майно, а саме, житловий будинок АДРЕСА_1 , передано приватним виконавцем Носенком С.Б. на примусову реалізацію (номер лоту 497575, дата проведення аукціону: 18.11.2021 року).

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 зазначила, що на її адресу, як боржника, не надходили постанови приватного виконавця Носенка С.Б., прийняті в рамках виконавчого провадження № 65711117, в тому числі, будь-які повідомлення від вказаного приватного виконавця чи ДП «СЕТАМ» про передачу майна на реалізацію. Разом із цим, відповідно до будинкової книги будинку АДРЕСА_1 , у ньому зареєстроване місце проживання: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є малолітньою дитиною.

З цих підстав, заявник скарги вважала, що приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Носенко С.Б. не дотримався вимог п. 28 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, та не отримав необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, що надається відповідно до закону.

З цих підстав, ОСОБА_1 зазначила, що в порушення Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, інформаційне повідомлення про електронні торги лоту 497575 (житловий будинок АДРЕСА_1 , не містить інформації про наявність зареєстрованих інших, крім боржника, мешканців (зокрема дітей), орендарів, інших користувачів приміщення.

Також ОСОБА_1 в скарзі вказала, що вона, в порушення вимог п. 1 розділу II Порядку, не була повідомлена про проведення приватним виконавцем оцінки її майна, не отримувала листа про результати визначення вартості чи оцінки майна та, відповідно, не приймала участі в узгоджені вартості нежитлового будинку, що передано на реалізацію. При цьому, в інформації про лот № 497575 вбачається, що стартова ціна житлового будинку АДРЕСА_1 , визначена на рівні 2 096 966 грн. 00 коп., що на її думку, вочевидь є заниженою, не відповідає ринковій вартості, крім того, є нижчою, ніж сума заборгованості за кредитним договором, яка стягнута за рішенням суду.

Таким чином, задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції повністю погодився з її доводами.

Однак колегія суддів не погоджується із висновком суду, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Так, із виконавчого провадження № 65711117 вбачається, що 02.07.2021 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка С.Б. надійшла відомість Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (далі ДНАП ОМР) №П1-148465-ю/л від 18.06.2021 року, із якої слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані особи відсутні (т.1, а.с.116).

Крім того, відповідно до Звіту про незалежну оцінку земельної ділянки площею 0,0174 га (кадастровий номер: :53:11:0014), наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та житлового будинку загальною площею 145,2 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , вартість вказаного іпотечного майна склала 2 096 966,00 грн., що в еквіваленті становить 77 975,00 доларів США (т.2, а.с.164-166, 167-183).

Лише після цього і після отримання всіх необхідних документів, приватним виконавцем було виставлено об`єкт нерухомого майна на продаж ДП «СЕТАМ», лот якого було опубліковано 19.10.2021 року.

При цьому слід зазначити, що і копію постанови про відкриття виконавчого провадження, і всіх копій постанов виконавчого провадження, і встановлену оцінку іпотечного майна було направлено боржнику ОСОБА_1 спочатку за адресою, вказаною і в Кредитному договорі, і в Іпотечному договорі, і у виконавчому провадженні: АДРЕСА_2 , а потім - за зареєстрованим її місцем проживання АДРЕСА_3 , рекомендованим листом (т.1, а.с.113).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Носенком С.Б. у вищевказаному виконавчому провадженні було прийнято постанови про опис та арешт на майно, а саме:

житловий будинок АДРЕСА_4 (т.1, а.с.141143).

Зазначені обставини підтверджуються як копіями вказаних постанов приватного виконавця, так і копіями листів про направлення поштової кореспонденції рекомендованим листом, а також вимогою приватного виконавця на адресу боржниці ОСОБА_1 (т.1, а.с.81, 83, 87, 100, 134, 136, 140, 144, 149, 220).

Однак та обставина, що боржниця ОСОБА_1 не отримувала вказаної поштової кореспонденції, так як не повідомила приватному виконавцю про своє нове місце реєстрації і фактичне проживання, не може свідчити про неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка С.Б., оскільки останній діяв в межах, визначених законодавством щодо виконання судового рішення, яке не було виконано на той час вже протягом майже 8 років.

Посилання заявника скарги ОСОБА_1 на занижену оцінку іпотечного майна є її припущенням, докази цього в матеріалах справи відсутні. Крім того встановлення початкової ціни цього майна не може свідчити про те, що саме за цією ціною може бути реалізовано на торгах іпотечне майно.

Що стосується реєстрації у вищевказаному будинку малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то колегія суддів виходить із того, що зазначена особа не є близьким родичем божниці ОСОБА_1 , а тому згоди органу опіки і піклування на продаж будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не вимагається.

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд, а саме:

- в постанові у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2019 року, справа №1612/2343/12;

- в постанові Верховного Суду від 06 травня 2019 року, справа № 639/5828/15-ц;

- в постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року, у справі № 695/2714/15-ц;

- в постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року, справа № 346/432/16-ц;

- в постанові Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 607/8445/18;

- в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року, справа № 755/12052/19;

- в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20.03.2023 року, справа № 757/61151/21-ц.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що лише 25.10.2021 року у зв`язку із пред`явленням будинкової книги ОСОБА_1 , як власником вказаного житлового будинку, було отримано відомості Департаменту №Ш1-281033-ф/л із відображенням зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_5 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (малолітня особа) (т.1, а.с.17).

Також із матеріалів справи вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_4 24.10.2007 року були придбані ОСОБА_1 цілком за рахунок кредиту, що вбачається як із Кредитного договору, так і Іпотечного договору і перебувають в іпотеці ТОВ «Консалт Солюшенс».

Більше того, із будинкової книги та відомостей ДНАП ОМР №Ш1-281033-ф/л від 25.10.2021 року, зазначені особи були зареєстровані в житловому будинку вже після звернення попереднього кредитора - ПАТ «Дельта Банк» до боржника - ОСОБА_1 із листами - вимогами про погашення кредитної заборгованості та до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 2 261 720 грн.

Однак, всупереч ст. 586 ЦК України та ст. 9 Закону України «Про іпотеку» і п. 3.1.3 Іпотечного договору боржниця ОСОБА_1 , без згоди Іпотекодержателя, зареєструвала за даною адресою - малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим намагалась створити в майбутньому перешкоди у реалізації предмету іпотеки.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що ні малолітня ОСОБА_6 , яка зареєстрована в іпотечному житловому будинку з 24.10.2013 року, ні її батько ОСОБА_3 , який зареєстрований в іпотечному житловому будинку з 25.01.2013 року окрім того, що не є членами сім`ї ОСОБА_1 , в іпотечному житловому будинку ніколи не проживали, а проживають разом з матір`ю неповнолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_8 в іншому житловому приміщенні у двокімнатній квартирі АДРЕСА_6 (зовсім інший район м. Одеси), 2/3 частки якої належить на праві власності саме ОСОБА_9 (т.1, а.с.20).

Зазначені обставини свідчать про те, що реалізація іпотечного майна жодним чином не може погіршити житлові умов неповнолітньої ОСОБА_10 та її батька ОСОБА_3 .

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, лише за рахунок реалізації іпотечного майна в даному випадку, можуть бути виконані судові рішення першої інстанції від 16.10.2013 року, та суду апеляційної інстанції від 24.03.2014 року у справі № 521/2439/13-ц, про які йшлося вище.

Всі вищевикладені обставини в своїй сукупності не були враховані судом першої інстанції, що призвело до того, що суд безпідставно визнав незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка С.Б. за виконавчим провадженням № 65711117 щодо передачі на примусову реалізацію іпотечного майна боржника ОСОБА_1 .

Що стосується клопотання адвоката Ратушного А.І., який є представником скаржника ОСОБА_1 , про залучення до участі у справі прокурора Одеської обласної прокуратури, витребування з Печерського районного суду м. Києва належним чином завірену копію ухвали від 29.08.2017 року у справі № 757/49979/17-к, витребування із Головного слідчого управління Національної поліції України відомості про результати кримінального провадженні № 000974 (т.2, а.с.197), то колегія суддів відмовляє в його задоволенні, так як зазначені обставини не можуть вплинути на правильність судового рішення по даній цивільній справі, враховуючи, що предметом судового розгляду по даній справі є дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка С.Б. щодо передачі на примусову реалізацію іпотечного майна боржника ОСОБА_1 .

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявники апеляційних скарг надали суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень протри скарги ОСОБА_1 , оскаржуваного судового рішення, а також та доводів своїх апеляційних скарг.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційних скарг його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального.

У зв`язку з цим апеляційні скарги слід задоволення, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти постанову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Крім того, у відповідності до вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь апелянтів понесені ними витрати по сплаті судового збору в сумі по 2270 грн. кожному (т.2, а.с. 62, 112).

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка Сергія Борисовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенка Сергія Борисовича судовий збір у сумі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», , судовий збір у сумі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.10.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М.Драгомерецький