КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 липня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., перевіривши виконання вимог ЦПК України за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, Київської міської прокуратури про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового розслідування, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, Київської міської прокуратури про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового розслідування, задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 04 липня 2023 року Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу, а також порушила питання про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Посилається на те, що, у період воєнного стану видатки державного бюджету першочергово спрямовуються на забезпечення безпеки, оборони та здійснення заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану, а тому, Казначейство не має можливості своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року в справі № 0940/2276/18 умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в даній справі є ОСОБА_1 , а не Державна казначейська служба України, предметом позову ОСОБА_1 є відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового розслідування.

Запровадження воєнного стану не є достатньою підставою для звільнення Державної казначейської служби України за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення або відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

В силу ст. ст. 185, 484 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків: надання оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 14407,50 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101; рахунок отримувача № UA0026010; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення або відстрочення сплати судового збору .

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, Київської міської прокуратури про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового розслідування, залишити без руху.

Встановити апелянту десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення недоліків у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Шебуєва