Справа № 640/111/17
Провадження № 6/953/134/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.

секретар судових засідань Узденова М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» звернулось до суду із заявою, якою просить замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Київського районного суду міста Харкова від 01 березня 2017 року по справі №640/111/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 15346,89 гривень.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що 01 березня 2017 року Київський районний суд міста Харкова узвалив рішення по вказаній справі про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором №630269215. 28 грудня 2020 року ухвалою Київського районного суду міста Харкова замінено сторону виконавчого провадження стягувача на ТОВ «Вердикт Капітал». 02 лютого 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» укладений Договір 02-02/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило, а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №630269215. 12 травня 2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» був укладений Договір №12-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ КАМПСІС ФІНАНС» відступило, а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором. 04 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61467235 з виконання виконавчого листі №640/111/17. За таких обставин існують підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС»»- у судове засідання не з`явився, в заяві міститься заява директора Клименка О.В. про розгляд справи за відсутності представника. Стягувач, боржник та заінтересована особа у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №640/111/17, вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 01 березня 2017 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» стягнуто заборгованість в сумі 15346,89 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7955,11 гривень, прострочкою за тілом кредиту в сумі 6057,37 гривень, відсотками за кредитом в сумі 16,95 гривень та неустойки в сумі 1317,46 гривень.

На підставі вищевказаного рішення суду 12 червня 2017 року були видані виконавчі листи, на підставі яких відкрито виконавче провадження №61467235.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 28 грудня 2020 року замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне тоовариство «Альфа-Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» щодо виконання рішення у справі №640/111/17 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №630269215 від 23 квітня 2015 року.

02 лютого 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» укладений Договір 02-02/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило, а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №630269215. Новий кредитор сплатив первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених Договором. Отже, ТОВ КАМПСІС ФІНАНС» як новий кредитор набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №630269215 від 23 квітня 2015 року.

12 травня 2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» був укладений Договір №12-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ КАМПСІС ФІНАНС» відступило, а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Новий кредитор сплатив первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених Договором. Отже, ТОВ «ДЕБТ ФОРС» як новий кредитор набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №630269215 від 23 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №12-05/23 від 12 травня 2023 року підписаний сторонами і скріплений печатками. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо розірвання або визнання недійсним вказаного договору відступлення права вимоги.

Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, судом встановлено, що ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а останнє набуло право вимоги в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №630269215 від 23 квітня 2015 року.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»,статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України,статті 15 Закону України«Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме такий правовий висновок викладено викладено в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18) та в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача в даному випадку відповідає змісту статей512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПКУкраїни визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий висновок суду повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05 грудня2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження№ 61-20171св18) та у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

Враховуючи викладене, суд задовольняє вимоги заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про заміну стягувача його правонаступником.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.247, 442 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович задовольнити повністю.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» за виконавчим листом №640/111/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №630269215 від 23 квітня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Т.В. Бобко