КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ____________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3060/23
04.10.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Торгонської В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
14.06.2023 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій з посиланням на ст.ст. 12, 22, 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 6 958 грн. 16 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір в сумі 1073,60 грн. та судові витрати понесені фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 у сумі 3000 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову позивач вказав, що 05.01.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» та ОСОБА_4 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 20.670600.0601-0737, забезпечений транспортний засіб «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 .
Позивач зазначає, що 27.12.2020 року о 12:20 год. в м. Одесі по провулку Місячному при виїзді на вул. Сегедська, 5, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 .
Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 з вини ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність, як водія автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс № 20.670600.0601-0737.
Як зазначає позивачка винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАІІ, визнано ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Приморського районного суду міста Одеси № 522/719/21 від 26.01.2021 року.
Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу
Відповідно до умов Договору страхування №20.670600.0601-0737 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу № 201345043 з лімітом за завдання шкоди майну становить 130000,00 грн,. франшиза встановлена в розмірі 0,00 грн. (що підтверджується полісом ЕР/201345043)
Позивачка вказує, що 08.04.2021 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з претензією № 51- 2717 на суму сплаченого страхового відшкодування.
06.08.2021 року ТДВ СК "Ю.ЕС.АЙ." здійснило виплату в розмірі 23 604,15 грн.
Як стверджує позивачка, 08 червня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» укладено Договір № 2 ТАУ про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» до ОСОБА_3 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ АССІСТАНС Україна».
18 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 укладено Договір № 1807 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» до ОСОБА_3 перейшло до Фізичної особи-піднриємня ОСОБА_6 .
Позивачка зазначає, що на теперішній час відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1807 від 18.07.2022 року відбулося процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора у зобов`язанні, а саме зміни первісного кредитора - ТОВ «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» на нового кредитора - правонаступника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вона звернулась до суду з вказаним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Петренко В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 06.07.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 04.10.2023 року представник позивача не з`явився, однак одночасно з подачею позову звернувся до суду з клопотанням, в якому просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, та шляхом оголошення на веб-сайті судової влади у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Крім того, судова ухвала та повістка, які були направлені на адресу відповідача, зазначену у позові були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що відповідач про час та місце судових засідань повідомлена належним чином.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 2005.01.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» та ОСОБА_4 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 20.670600.0601-0737, забезпечений транспортний засіб «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 .
27.12.2020 року о 12:20 год. в м. Одесі по провулку Місячному при виїзді на вул. Сегедська, 5, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 .
Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 з вини ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність, як водія автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс № 20.670600.0601-0737.
Постановою Приморського районного суду міста Одеси № 522/719/21 від 26.01.2021 року ОСОБА_7 , який керував автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124 КУпАП.
Відповідно до умов Договору страхування №20.670600.0601-0737 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу № 201345043 з лімітом за завдання шкоди майну становить 130000,00 грн,. франшиза встановлена в розмірі 0,00 грн. (що підтверджується полісом ЕР/201345043)
08.04.2021 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з претензією № 51- 2717 на суму сплаченого страхового відшкодування.
06.08.2021 року ТДВ СК "Ю.ЕС.АЙ." здійснило виплату в розмірі 23 604,15 грн.
08 червня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» укладено Договір № 2 ТАУ про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» до ОСОБА_3 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ АССІСТАНС Україна».
18 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 укладено Договір № 1807 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» до ОСОБА_3 перейшло до Фізичної особи-піднриємня ОСОБА_6 .
Позивачка зазначає, що на теперішній час відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1807 від 18.07.2022 року відбулося процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора у зобов`язанні, а саме зміни первісного кредитора - ТОВ «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» на нового кредитора - правонаступника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Згідно п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплат страхового відшкодування має право подати регресний позов.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 Цивільного кодексу України).
Відповідно до приписів ч. 2ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 6958,16 грн. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом.
Щодо відшкодування понесених судових витрат слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частиною 1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
В ст. 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У п. 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У встановлений ЦПК України строк, на підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано укладений 18.07.2022 року між адвокатом Капля Аліною Степанівною та фізичної особи-підприємцем ОСОБА_1 договір №3 про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 02.06.2023 року, та квитанція від 02.06.2023 року.
Таким чином, є документально підтвердженими витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
З урахуванням наведеного, критеріїв співмірності, реальності витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору.
Таким чином з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви, а також 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст.4,259,263,264,265ЦПК України, суд-
Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя Петренко В. С.