Провадження № 2/344/2676/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2023 позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивує тим, що 15.05.2010 між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 07.09.2022. Шлю між сторонами 07.10.2022 розірвано, що підтверджується копією рішення Івано-Франківського міського суду від 07.09.2022 у справі № 344/8815/22.

Позивач зазначає, що одна не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. А тому, відповідач, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків відносно дитини. Таким чином при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному розмірі забезпечується рівність сторін при несенні обов`язку утримання дитини. Також відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що відповідач може сплачувати такий розмір аліментів (а.с.1-2).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2023 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.10)

Ухвалою суду від 04.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.17).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позові.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Не заперечував щодо його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Із змісту позовної заяви вбачається, що 15.05.2010 між сторонами було укладено шлюб.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції від 06.10.2010 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №2000 Батьками вказані, батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до копії рішення Івано-Франківського міського суду від 07.09.2022 у справі №344/8815/22, яке набрало законної сили 07.10.2022, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15.05.2010 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №555 - розірвано, неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживання з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.6).

Сторони довідок про свої доходи суду не надали.

Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частинами першою та другою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи, та не заперечується відповідачем.

Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду, з 30 червня 2023 року.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 223, 259, 263-265, 268, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частину з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 30.06. 2023.

Стягнути з ОСОБА_2 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 копійок судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 21 липня 2023 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.