ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/1280/21

Провадження № 22-ц/4820/40/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Янчук Т.О.

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю: прокурора Скрипнюк А.В., представника відповідача Савченко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро Інвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_5 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2022 року (суддя Цибульський Д.В.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року керівник Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради Хмельницької області звернувся до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Летичів Агро Інвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2017 №22-21524-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0009, загальною площею 2,0 га, та передано її у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 14.06.2017 №22-12065-СГ), яка розташована за межами населених пунктів Летичівської селищної ради Летичівської селищної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області (Ялинівська сільська рада Летичівського району Хмельницької області). Право приватної власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку зареєстровано 23.11.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01.08.2017 №22-15513-СГ ОСОБА_1 отримав у приватну власність (право зареєстровано 03.07.2018) земельну ділянку загальною площею 2,0 га, кадастровий номер :03:007:0257, для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 09.12.2016 №22-32642-СГ), що розташована за межами населених пунктів Розсошанської сільської ради Розсошанської сільської територіальної громади (Виноградівська сільська рада Ярмолинецького району Хмельницької області, яка увійшла до складу Баламутівської сільської ради).

З огляду на викладене, ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0009 (наказ від 27.10.2017 №22-21524-СГ) вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, отримавши у власність земельну ділянку, кадастровий номер :03:007:0257 (наказ від 01.08.2017 №22-15513-СГ).

Вказував, що в подальшому вказану земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0009, загальною площею 2,0 га, ОСОБА_1 продав ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2018 номер 435, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Клімчук А.В. На підставі вказаного договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 13.03.2018 зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку (номер запису 25218740).

Згідно листа Відділу у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.06.2021 №10-22-0.27-162/110- 21 та матеріалів технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: Хмельницька область, Летичівський район, Ялинівська сільська рада, замовником якої є ОСОБА_3 на підставі договору від 23.03.2018 №23-03/18-3, останнім проведено об`єднання чотирнадцяти земельних ділянок загальною площею 27,6747 га, з подальшим присвоєнням їй кадастрового номеру :11:005:0021, до яких і увійшла земельна ділянка, кадастровий номер :11:005:0009, площею 2,0 га.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0021, загальною площею 27,6747 га, відчужено на користь ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В. 13.06.2018 номер 997. Державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_4 проведена 13.06.2018, номер запису про право власності 26608355, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230.

Зазначав, що в подальшому, земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0021, загальною площею 27,6747 га, ОСОБА_4 відчужив на користь ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2018 номер 1129, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Фомовою О.С. Право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0021, зареєстровано цим приватним нотаріусом на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.10.2018, індексний номер 43498234, номер запису про право власності 28375852.

Згідно листа Відділу у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.06.2021 №10-22-0.27-162/110-21 та технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за адресою: Хмельницька область, Летичівський район, Ялинівська сільська рада, замовником якої є ОСОБА_2 на підставі договору від 03.12.2020 №03-12/20-08 по земельній ділянці, кадастровий номер :11:005:0021, проведено поділ на дві земельні ділянки, а саме: площею 25,6747 га, кадастровий номер :11:005:0022, та площею 2,0 га, кадастровий номер :11:005:0023.

Земельна ділянка, кадастровий номер :11:005:0009, залишилась після поділу у складі земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0022. Відносно земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0022, 04.04.2019 між ОСОБА_2 та ТОВ «Летичів Агро Інвест» було укладено договір оренди зі строком дії 7 років.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор просив визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2017 №22-21524-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 , земельну ділянку, площею 2,0 га, кадастровий номер :11:005:0009, що знаходиться за межами населених пунктів Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області; витребувати у ОСОБА_2 та ТОВ «Летичів Агро Інвест» на користь держави в особі Летичівської селищної ради земельну ділянку, межі, координати та конфігурація якої відповідають земельній ділянці, що була передана ОСОБА_1 наказом ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 27.10.2017 №22-21524-СГ, що розташована за межами населених пунктів Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Реєстрі прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0022, загальною площею 25,6747 га, що розташована за межами населених пунктів Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, припинивши право власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Реєстрі прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ТОВ «Летичів Агро Інвест» на земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0022, загальною площею 25,6747 га, що розташована за межами населених пунктів Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, припинивши право оренди ТОВ «Летичів Агро Інвест» на цю земельну ділянку; скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0022, загальною площею 25,6747 га.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2022 року позов задоволено. Визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2017 №22-21524-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер :11:005:0009, що знаходиться за межами населених пунктів Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Витребувано у ОСОБА_2 та ТОВ «Летичів Агро Інвест» на користь держави в особі Летичівської селищної ради, земельну ділянку, межі, координати та конфігурація якої відповідають земельній ділянці, що була передана ОСОБА_1 наказом ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 27.10.2017 №22-21524-СГ, що розташована за межами населених пунктів Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Реєстрі прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0022, загальною площею 25,6747 га, що розташована за межами населених пунктів Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, припинено право власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Реєстрі прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ТОВ «Летичів Агро Інвест» на земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0022, загальною площею 25,6747 га, що розташована за межами населених пунктів Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, припинивши право оренди ТОВ «Летичів Агро Інвест» на цю земельну ділянку. Скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0022, загальною площею 25,6747 га. Стягнуто з ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Летичів Агро Інвест» на користь Хмельницької обласної прокуратури, в рівних частках суму судових витрат за подання позовної заяви 11350 грн; судового збору за подання заяви про забезпечення позову 1135 грн, що разом складає суму по 3121 грн 25 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_5 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вважає, що позивач, звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки, не довів факту порушення прав держави в особі Летичівської селищної ради зі сторони відповідачів, що в свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні позову. Посилається на те, що набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер :11:005:0009, було здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства України, а відтак відсутні правові підстави для витребування вказаної земельної ділянки. Вважає, що ОСОБА_1 протиправно набув у власність земельну ділянку, кадастровий номер :03:007:0257, з огляду на дату реєстрації права власності на неї. В свою чергу, ОСОБА_2 набула право власності на спірну земельну ділянку на підставі відплатного договору та не була обізнана про обмеження продавця щодо її відчуження, що свідчить про добросовісність дій останньої. На думку скаржника, у прокуратури були відсутні підстави для представництва інтересів держави та недоведеність нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень, що свідчить про пред`явлення позову особою, яка не мала процесуальної дієздатності.

Хмельницька обласна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а вимоги викладені в ній такими, що не відповідають чинному законодавству.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області зазначає про підтримання апеляційної скарги ОСОБА_2 та вважає її такою, що підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу.

Прокурор Скрипнюк А.В. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Разом з тим, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-18345-СГ від 04.09.2017 не відповідає вищевказаним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 27.10.2017 №22-21524-СГ, суд першої інстанції виходив з того, що на час отримання у власність земельної ділянки кадастровий номер :11:005:0009, що знаходиться за межами населених пунктів Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_1 вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки за таким видом використання, тому оскаржуваний наказ суперечить вимогам ст. ст. 116, 121 ЗК України, що є підставою для визнання його недійсним.

Проте, з такими висновком суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 08.06.2017 ОСОБА_1 звернувся з заявою до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, відповідно до вимог ст.ст.118, 121 ЗК України, та повідомив про те, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він не скористався. Надав згоду на використання і обробку його персональних даних виключно для здійснення повноважень, необхідних для надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14.06.2017 №22-12065-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення; місце розташування об`єкта землеустрою: із земельної ділянки (кадастровий номер :11:005:0003), яка розташована за межами населених пунктів Ялинівської сільської ради (Летичівська селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області; орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0 га.

Цільове призначення земельної ділянки до його зміни - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01); цільове призначення земельної ділянки після його зміни - для ведення особистого селянського господарства (01.03). Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2017 №22-21524-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення. Змінено вид цільового призначення земельної ділянки з «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01)» на вид «для ведення особистого селянського господарства (01.03)». Надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :11:005:0009) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області.

На підставі вказаного наказу державним реєстратором 23.11.2017 ОСОБА_6 . Комунального підприємства «Спецбудресурс» Хмельницької районної ради Хмельницької області зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0009, площею 2 (га), цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса: Хмельницька область, Летичівський район, с/р Ялинівська.

Також встановлено, що 09.10.2016 ОСОБА_1 вже звертався з заявою до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, відповідно до вимог ст.ст.118, 121 ЗК України.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09.12.2016 №22-32642-СГ, ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, місце розташування об`єкта землеустрою: за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області :03:007); орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03). При цьому, зазначено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01.08.2017 №22-15513-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (01.03). ОСОБА_1 земельна ділянка, загальною площею 2,0000 га, (кадастровий номер :03:007:0257) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. На підставі вказаного наказу, 03.07.2018 державним реєстратором Андрієвською М.В. Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :03:007:0257, площею 2 (га), цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 13.03.2018 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 435, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Клімчук А.В., право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0009, зареєстровано за ОСОБА_3 .

Згідно з технічною документацією із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, виготовленої Земельно- аграрним центром «Карат» на замовлення ОСОБА_3 , та відповіддю Держгеокадастру від 22.06.2021 №0-22-0.27-162/110-21, до складу об`єднаної земельної ділянки, площею 27,6747 га, увійшла земельна ділянка, кадастровий номер :11:005:0009, площею 2,00 га.

Об`єднаній земельній ділянці, площею 27,6747 га, присвоєно кадастровий номер :11:005:0021.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, земельну ділянку з кадастровим номером :11:005:0021, загальною площею 27,6747 га, відчужено на користь ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В. 13.06.2018, серія та номер 997. Державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_4 проведена 13.06.2018, номер запису про право власності 26608355, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230.

В подальшому земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0021, загальною площею 27,6747 га, ОСОБА_4 відчужив на користь ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2018, серія та номер 1129, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Фомовою О.С. Право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0021, зареєстровано цим приватним нотаріусом на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.10.2018, індексний номер 43498234, номер запису про право власності 28375852.

Згідно з листом Відділу у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.06.2021 №10-22-0.27-162/110-21, технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за адресою: Хмельницька область, Летичівський район, Ялинівська сільська рада, замовником якої є ОСОБА_2 , на підставі договору від 03.12.2020 №03-12/20-08 ХМ по земельній ділянці, кадастровий номер :11:005:0021, проведено поділ на дві земельні ділянки, а саме: площею - 25,6747 га, кадастровий номер :11:005:0022, та площею 2,0 га, кадастровий номер :11:005:0023. Спірна земельна ділянка, кадастровий номер :11:005:0009, залишилась після поділу у складі земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0022.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, відносно земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0022, укладено договір оренди від 04.04.2019, серія та номер 2, між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро Інвест» зі строком дії 7 років до 04.04.2026.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України. На цьому, зокрема, наголошено у пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21.

У пункті 72 постанови від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, включаючи право володіння.

У той же час для витребування нерухомого майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74).

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

У даній справі, задоволення позовних вимог про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру від 27.10.2017 №22-21524-СГ не призведе до поновлення прав позивача, відновлення володіння, користування або розпорядження спірною земельною ділянкою, а отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів судового захисту.

Виходячи з обставин справи, належним способом захисту прав позивача є вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння, якщо позивач був позбавлений права володіння (користування) земельною ділянкою, які і були заявлені разом з даними позовними вимогами.

Рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

З огляду на викладене, обрання прокурором неефективного способу захисту прав в частині визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 27.10.2017 №22-21524-СГ є самостійною підставою для відмови у позову в цій частині.

За таких обставин, рішення суду в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 27.10.2017 №22-21524-СГ підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог.

За змістом статей 116, 118 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності, у тому числі в порядку безоплатної приватизації.

Згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на час отримання у власність спірної земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0009, вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, отримавши у приватну власність земельну ділянку, кадастровий номер :03:007:0257, розташовану за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області.

Таким чином, ОСОБА_1 двічі скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, передбаченим ст. 116 ЗК України, що є порушенням визначеного земельним законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Отже, при здійсненні функцій із розпорядження землями, зокрема здійснюючи розгляд заяви ОСОБА_1 про передачу спірної земельної ділянки у власність, посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, перевіривши її та встановивши вже реалізоване право ОСОБА_1 на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, відповідно до вимог ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, мали не допустити зазначених порушень, відмовити у погодженні та затвердженні відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не відповідає положенням закону, відмовити йому у передачі спірної земельної ділянки у власність. Порушення вказаним державним органом, уповноваженим на здійснення відчуження спірної земельної ділянки вимог закону, і стало підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з цим позовом.

В силу ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Отже, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. І для такого витребування оспорювання ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту прав власника.

За змістом правового висновку, викладеного в п. 56 постанови Великої Палати Верховного Суду за результатом розгляду справи № 367/2022/15-ц від 29 травня 2019 року, формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки ОСОБА_1 , всупереч вимогам ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України, отримав у власність земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0009, в порядку приватизації неправомірно і не мав права відчужувати її ОСОБА_3 , останній, в свою чергу, - ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 ОСОБА_2 , тому ця ділянка вибула із земель державної власності поза волею належного розпорядника і позовні вимоги щодо її витребування від добросовісного набувача та орендаря, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0022, загальною площею 25,6747 га, припинення право власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ТОВ «Летичів Агро Інвест» на земельну ділянку, кадастровий номер :11:005:0022, загальною площею 25,6747 га, припинення права оренди ТОВ «Летичів Агро Інвест» на цю земельну ділянку; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0022, загальною площею 25,6747 га, є обґрунтованими та доведеними.

Рішення суду першої інстанції в цій частині задоволення позовних вимог ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Витребування спірної земельної ділянки з володіння відповідача відповідає критерію законності: воно здійснюється на підставі норми статті 388 ЦК України у зв`язку з порушенням органом виконавчої влади низки вимог ЗК України, які відповідають вимогам доступності, чіткості, передбачуваності.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про що те, що ОСОБА_1 протиправно набув у власність земельну ділянку, кадастровий номер :03:007:0257, з огляду на дату реєстрації права власності на неї 03.07.2018, в той час як спірна земельна ділянка, кадастровий номер :11:005:0009, зареєстрована 23.11.2017. Оскільки завершальним етапом процедури безоплатного одержання земельної ділянки із земель державної власності і безумовною підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно є прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особи, що підтверджує реалізацію права на отримання земельної ділянки із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації по цьому виду використання. Наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо земельної ділянки, кадастровий номер :11:005:0009, прийнято 27.10.2017, відносно земельної ділянки, кадастровий номер :03:007:0257, - 01.08.2017.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги в тій частині, що у прокуратури відсутні підстави для представництва інтересів держави та недоведеність нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень з таких підстав.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина четверта статті 42 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18).

У судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 257 ЦПК України.

Захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень.

З метою, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставою для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Відповідно до пункту 2 Рекомендації CM/Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам- учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави.

Системне тлумачення абзацу другого частини другої статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

У справі, що переглядається, звертаючись до суду із позовом, прокурор обґрунтовував своє звернення до суду тією обставиною, що Летичівська селищна рада, яка наділена повноваженнями розпоряджатися землями комунальної власності, неналежним чином здійснює захист інтересів держави (територіальної громади) в сфері земельних правовідносин.

При цьому, звернення прокурора до суду з позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання передачі земельної ділянки, яка на даний час перебуває в комунальній власності.

До моменту пред`явлення позову, а саме: 05.10.2021 прокурор направив до Летичівської селищної ради для встановлення наявності підстав представництва в суді відповідний запит і отримав відповідь, що селищною радою не вживались і не будуть вживатись заходи судового захисту інтересів держави.

Встановивши неналежне виконання Летичівською селищною радою захисту інтересів держави (територіальної громади), до компетенції якої належать повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних земельних правовідносинах, враховуючи характер і суспільну значимість спірних правовідносин, а також враховуючи відсутність порушення прокурором порядку звернення до суду, передбаченого положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор належним чином обґрунтував підстави для звернення до суду з позовом на захист інтересів держави.

Dідповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро Інвест» на користь Хмельницької обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір по по 5107 грн 50 коп ((9080+1135):2) з кожного, та з Хмельницької обласної прокуратури на користь на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 3405 грн судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги, пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких відмовлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2022 року в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2017 №22-21524-СГ скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро Інвест» на користь Хмельницької обласної прокуратури по 5107 грн 50 коп судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Хмельницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_2 3405 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 липня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

Т.О. Янчук