Єдиний унікальний номер 722/1390/23
Номер провадження 2-з/722/5/23
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

20 липня 2023 року суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Ратушенко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2023 року ОСОБА_1 звернулася в Сокирянський районний суд Чернівецької області із вказаною вище заявою.

Посилалася на те, що вона має намір протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання спільною сумісною власністю коштів набутих під час шлюбу в розмірі 650000 грн., з яким з 12.08.2022 року перебуває у шлюбі.

Вказувала, що не може досягти згоди з ОСОБА_2 про поділ спільно набутих коштів в добровільному порядку, адже він постійно переховує своє місце перебування та на дзвінки не відповідає. Документи на депозитні та поточні рахунки на яких знаходяться спільно набуті кошти під час шлюбу, які відкриті в банках на його ім`я, ОСОБА_2 приховує.

Заявник стверджувала, що ОСОБА_2 неодноразово повідомляв її, що всі кошти, які були спільно набутими під час шлюбу та перебували на його рахунках, так як він тільки має до них доступ, він переведе на третіх осіб і вона нічого не отримає.

Враховуючи викладене просила накласти арешт на всі депозитні та поточні банківські рахунки ОСОБА_2 в розмірі суми майбутнього позову 325000 грн.

Ознайомившись із поданою заявою та доданими до неї документами вважаю, що в її задоволенні слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, поданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п.1ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, за змістом ч.4 ст.150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

В поданій заяві ОСОБА_1 не зазначила, на які саме кошти необхідно накласти арешт та на яких саме рахунках чи в яких установах вони знаходяться.

Накладення арешту на всі депозитні та поточні банківські рахунки майбутнього відповідача, нормами чинного ЦПК не передбачено.

Окрім цього, заявницею не надано доказів що кошти, в сумі 650000 грн. про які вона зазначила в поданій заяві, не є заробітною платою, про що зазначено в ч.4 ст.150 ЦПК України.

Не мотивовано також заявницею те, що між нею та ОСОБА_2 дійсно має місце спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: