Дата документу 20.09.2023
Справа № 337/2893/23
Провадження № 2/334/2293/23
20 вересня 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів,
за участю: представника позивача Тарасевич О.О. ,
голова районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району Дергачов С. звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , в якому просить прийняти рішення про відібрання у відповідачки її малолітньої доньки без позбавлення її батьківських прав та стягнути з відповідачки на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина, аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, з індексацією, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтовує тим, що з 02.03.2023 малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває як така, що опинилася в складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини). Мати дитини ОСОБА_2 веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, безробітна, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно доньки. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. 23.02.2023 до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей надійшло повідомлення відділу поліції про ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки відносно доньки. На підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, 22.02.2023 малолітня ОСОБА_1 була влаштована до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР. Відповідно до наказу служби Управління у справах дітей Запорізької обласної адміністрації 03.03.2023 дитину було переміщено/евакуйовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Київської міської ради на повне державне забезпечення. 23.02.2023 здійснено відвідування родини, під час якого було з`ясовано, що мати дитини знаходиться в алкогольному сп`янінні, в квартирі повна антисанітарія, розкидані брудні речі, відчувався неприємний запах, помешкання потребує ремонту та ретельного прибирання. 28.04.2023 здійснено вихід до родини за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого двері ніхто не відчинив, залишено письмове запрошення ОСОБА_2 до відділу для проведення профілактичної бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Станом на 29.05.2023 до відділу мати дитини не з`явилася, про причини неявки не повідомила. 04.04.2023 до відділу з`явилася відповідачка, яка надала письмове пояснення про те, що вона планує винайняти квартиру щоб забрати доньку до себе. Відповідачку було попереджено про те, що у разі подальшого невиконання або неналежного виконання батьківських обов`язків, її може бути притягнуто до відповідальності. За час перебування дитини у центрі мати не зв`язувалася з адміністрацією закладу, дитина була ініціатором пошуку номеру телефону матері, після чого мати почала телефонувати дитині, інколи телефонує в стані алкогольного сп`яніння, матеріальної допомоги та передач не надавала. Згідно з інформацією закладу, дитина хоче проживати з матір`ю, але їй не подобається новий співмешканець матері. Під час бесіди з представником центру дитина зазначила, що кожен новий співмешканець погано впливає на матір, але вона має бажання повернутися до матері. У дитини відсутнє зареєстроване місце проживання. 06.04.2023 та 27.04.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району розглядалося питання щодо неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 відносно дитини. Відповідачка особисто отримувала письмові запрошення на засідання комісій, на які не з`явилася жодного разу, про причини неявки не повідомила, із заявою щодо повернення дитини в родину до відділу та до закладу, де перебуває дитина, не зверталася. 25.05.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини РА ЗМР по Хортицькому району членами комісії було прийнято рішення про доцільність звернення районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, як орган опіки та піклування до суду з позовом про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, на яке відповідачка так і не з`явилася.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2023 справа передана за підсудністю Ленінському районному суду міста Запоріжжя. Ухвалою від 05.07.2023 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у загальному провадженню, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 28.08.2023 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.
Відповідачка відзив на позов не подала.
Представник позивача Тарасевич О.О. позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала. Пояснила, що відповідачка не належним чином виконує батьківські обов`язки, не створила належним умов для проживання дитини, жодного разу не звернулася до державного закладу, куди була влаштована дитини, з метою повернення дитини та відвідування. Відповідачка нехтує своїми батьківськими обов`язками, в результаті чого вважає за доцільне відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не подала.
Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.01.2014. Батьками записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .
Державна реєстрація народження малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України, що підтверджується листом Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) «Щодо надання інформації» від 28.02.2023 № 240/32.20-24.
17.03.2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 17.03.2018, в результаті якого відповідачкою змінено прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».
Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 16.02.2023 у справі № 334/378/23 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Відповідно до акту внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 22.02.2023, 22.02.2023 о 16.00 годині була виявлена дитина жіночої статі за адресою: АДРЕСА_2 . Стан здоров`я дитини під час її виявлення зовнішньо здорова. Вдалося встановити, що дитиною є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів дитини вдалося встановити, що її матір`ю є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з довідкою КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР вказана особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до акту обстеження умов проживання відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 23.02.2023 № 10-08/385 на підставі повідомлення поліції проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Житло знаходиться на 3 поверсі 9-поверхового будинку, складається з 1 кімнати, коридору, кухні та санвузлу-спільні. Умови проживання не створені. Під час відвідування в кімнаті було брудно, розкидані брудні речі, відчувався неприємний запах, холодильник брудний, майже відсутні продукти харчування. Зі слів сусідів, за даною адресою є заборгованість. В кімнаті наявні таргани. Для виховання, розвитку та проживання дитини створені такі умови: в кімнаті наявні два ліжка (розкладні дивани), постільна білизна та речі брудні. Продукти харчування відсутні. Засоби особистої гігієни частково відсутні. Мати дитини не змогла надати відповідь, тому що перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Спеціалістами відділу була проведена профілактична бесіда з матір`ю дитини щодо належного виконання батьківських обов`язків, її ознайомлено та попереджено про відповідальність за їх неналежне виконання згідно чинного законодавства України.

Згідно з листом Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня № 5» Запорізької міської ради «Про дитину ОСОБА_1 » від 24.02.2023 № 02-13/184 стан здоров`я дитини задовільний. На даний час дитина проходить обстеження.

На підставі клопотання відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 02.03.2023 № 10-08/457 малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік, як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини), що підтверджується наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 264 від 02.03.2023.

В письмових поясненнях від 04.04.2023, наданими начальнику відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, ОСОБА_2 пояснила, що проживає у подруги, але має намір винайняти квартиру. З донькою бачилася 22.02.2023, коли співробітники забрали її до лікарні. В подальшому планує забрати доньку до себе, після того як орендує житло. Планує пройти лікування від алкоголю в найближчий час. Наркотичні та психотропні препарати не вживає. Зобов`язалася бути присутньою 06.04.2023 о 14.00 годині на засіданні комісії, яке відбудеться у приміщенні районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району.

Листом відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 04.04.2023 № 10-12/656 повідомлено ОСОБА_2 про те, що у разі подальшого невиконання або неналежного виконання батьківських обов`язків, її може бути притягнуто до різних видів відповідальності, а тому було рекомендовано змінити ставлення щодо мір та заходів виховання по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка письмово двічі була запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дитини, які мали відбутися 06.04.2023 о 14.00 годині та 27.04.2023 о 14.00 годині у приміщенні районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, з приводу розгляду питання щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується запрошеннями від 04.04.2023 № 10-12/657 та 18.04.2023 № 10-12/790, які нею отримані особисто.

Також, 23.05.2023 засобами телефонного зв`язку спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради була проведена бесіда з ОСОБА_2 , яка повідомила, що з донькою спілкується по телефону, назвати фактичну адресу місця проживання та прийти особисто відмовилася. Під час розмови відповідачка була запрошена на засідання комісії, яке мало відбутися 25.05.2023 о 14.00 годині у приміщенні районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, після чого вона кинула слухавку, що підтверджується довідкою про бесіду відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 23.05.2023 № 10-08/15-1.

Згідно з довідкою про відвідування відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 28.04.2023 № 10-08/851 головним спеціалістом відділу Обгольц С.А., спільно з начальником ВСР по Хортицькому району ЗМЦСС Солянік М.В. 28.04.2023 здійснено вихід до родини за адресою: АДРЕСА_1 з метою проведення бесіди та складання акту обстеження умов проживання родини. Двері ніхто не відчинив. Спеціалістом відділу було залишено письмове запрошення ОСОБА_2 до відділу для проведення профілактичної бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов`язків відносно дитини.

01.05.2023 до Відділу поліції № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов лист начальника відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 10-07/861 «Про надання інформації», в якому просив вжити відповідні заходи та провести роботу з матір`ю дитини ОСОБА_2 у межах компетенції та притягнути її до відповідальності відповідно до статті 184 КУпАП.

У відповідь на вказане звернення надіслано лист від 18.05.2023 № 8044/47/02-2023, в якому повідомлено, що інспектором СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Кучинським Д.В. неодноразово було здійснено вихід за останньою адресою мешкання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 . В результаті відвідування двері ніхто не відчинив. Встановлено, що вказана особа не має постійного місця проживання та відсутній телефон. Провести індивідуально-профілактичну бесіду з ОСОБА_2 щодо належного виконання батьківських обов`язків та притягнути до адміністративної відповідальності відповідно до статті 184 СК України не встановилось можливим.

Відповідно до листів Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 служби у справах дітей та сім`ї від 07.04.2023 № 069.012/132 та 25.05.2023 № 069.012/202 малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в Центрі з 03.03.2023. За цей час мати дитині не телефонувала та зв`язувалася по телефону з закладом. У дитини з собою телефону не було, але вона була ініціатором пошуку номеру телефону матері. Дитина вважає, що мати їй не телефонує через поганий зв`язок у м. Запоріжжя та зайнятістю матері питаннями, пов`язаними з документами. Після того, як дитина знайшла номер телефону матері, остання почали регулярно телефонувати, інколи у нетверезому стані. Матеріальної допомоги та передач мати дитині не передавала. Дитина бажає проживати разом з матір`ю, хоча їй не подобається вітчим. Зі слів дитини, кожен новий вітчим погано впливає на маму, але не дивлячись на це дитина бажає бути з матір`ю.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району про доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 № 21.01/03-23/425 від 02.06.2023 керуючись статтями 164, 165 Сімейного кодексу України, згідно з протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини від 25.05.2023 № 9, районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, як орган опіки та піклування, дійшла висновку про доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

У частинах сьомій та восьмій статті 7 СК України зазначено про необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За змістом частин першої, другої та третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 12 Закону України від 26.04.2001 № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-III) батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно із статтею 18 Закону № 2402-III держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків; у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

За змістом частини першої статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Суд вважає, що позивачем доведений той факт, що відповідачка ОСОБА_2 неналежним чином ставиться до життя та здоров`я малолітньої доньки, не створила належних умов для її проживання та виховання, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі поки мати не виправиться.

Таким чином, позивач обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги відповідають інтересам малолітньої дитини.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині відібрання дитини від відповідачки без позбавлення її батьківських прав.

Суд звертає увагу відповідачки на те, що відповідно до вимог статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою відповідачки може постановити рішення про повернення їй дитини.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, то суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 170 СК України при задоволенні позову щодо відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону № 2402-III передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою статті 12 Закону № 2402-III передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Представник позивача в позові помилково просив стягнути з відповідачки на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, про що вона зазначила в судовому засіданні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що з відповідачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.06.2023 до досягнення дитиною повноліття.

Суд визнає неналежним доказом акт обстеження умов проживання відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 05.04.2023 № 10-08/671, який не містять інформації щодо предмета доказування у цій справі.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за дві вимоги немайнового та майнового характеру підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави в сумі 2 147,20 гривень.

Керуючись статтями 3-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися малолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05 червня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складене 28 вересня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району як орган опіки та піклування, місцезнаходження: бул. Будівельників, буд. 19, м. Запоріжжя, ,

відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: зареєстроване - АДРЕСА_3 , фактичне: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя М.В. Фетісов