ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6488/23 Справа № 212/921/23 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи

позивач - Акціонерне товариство «ОТП Банк»

відповідач- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року, ухваленого суддею Колочко О.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 16 травня 2023 року,

УСТАНОВИВ

У лютому 2023 року позивач АТ «ОТП Банк» звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Заявою-анкетою №325/980/011466428/17 від 05.04.2017 у розмірі 61 214,07 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 47 907,77 грн., заборгованості за відсотками 3 314,85 грн., заборгованості за прострочене тіло кредиту 8 840,80 грн., заборгованості за простроченими відсотками 1 130,65 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 05.04.2017 між сторонами по справі було підписано Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», на підставі якої Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, зокрема надано електронну картку MC Gold валюта UAN, відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

05.04.2017 між Банком та ОСОБА_1 було підписано Заяву фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну кредитної лінії. Відповідач, підписавши Заяву-Анкету погодився з тим, що анкета-заява разом із Правилами користування карткою, Тарифами, Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг/Кредитний договір.

На виконання умов Кредитного договору та Правил користування карткою, Банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю, Позичальник своїх зобов`язань належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.02.2023 заборгованість ОСОБА_1 становить 61 214,07 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року відмовлено в задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 .

Акціонерне товариство «ОТП БАНК», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та неповному дослідженні доказів, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені Банком позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 026,00 грн.

При цьому, скаржник вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності згоди щодо умов про розмір процентів за користування кредитом, оскільки у абзаці 4 Заяви-Анкети від 05.04.2017 визначено, що за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листом, який є невід`ємною частиною та Додатком до Договору. Вказує, що на дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становив 36% річних та на дату укладення кредитного Договору розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становив 0,01% річних.

Позивач зазначає, що оскільки сторони узгодили умови обслуговування кредитної лінії, тобто погодили розмір процентів за користування Кредитом, тому суд не повинен був застосовувати правову позицію, висловлену у Постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 та у Постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18.

Звертає увагу, що до Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) додано декілька видів інформаційних листків, що містять стандартні положення щодо терміну дії кредитного ліміту, розрахунок суми кредитного ліміту, забезпечення кредиту, форми видачі кредиту, орієнтовної сукупної вартості кредиту, погашення заборгованості по кредитній лінії, дострокового погашення кредиту, форма погашення та відрізняються між собою лише відсотковою ставкою за користування кредитними коштами, яка заповнюється, враховуючи умови конкретного договору. Позивач зазначає, що примірник Інформаційного листка був особисто наданий ОСОБА_1 , що підтверджено абзацом 4 Заяви-анкети.

Також скаржник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , підписавши Заяву-анкету підтвердив, що він особисто отримав свій примірник Заяви-анкети з умовами Договору та Правил, Тарифами Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями.

Позивач вважає, що суд першої інстанції не повною мірою дослідив розрахунок заборгованості, звіт-рахунок (виписка про рух коштів по рахунку) та помилково дійшов висновку про повне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором. Вказує, що за період з 05.04.2017 до 01.02.2023 ОСОБА_1 використав кредитних коштів у розмірі 138 708,98 грн., нараховано плату за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування у розмірі 19 941,43 грн. та % за недозволені перевитрати в розмірі 55 436,16 грн., а надійшло на рахунок за цей період 152 872,50 грн. Наголошує на тому, що за вказаний період Позичальник мав сплатити Банку 214 086,57 грн., однак сплатив 152 872,50 грн. у зв`язку з чим і виникла заборгованість в розмірі 61 214,07 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 47 907,77 грн.; заборгованості за відсотками 3 314,85 грн.; заборгованості за прострочене тіло по кредиту 8 840,80 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 1 130,65 грн. Вказує, що нар ахова Банком заборгованість відповідає умовам Заяви-Анкети, Договору, Правил користування карткою та Тарифів Банку, є обґрунтованою і має бути визнана судом повністю у розмірі 61 214,07 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивача, представник Відповідача адвокат Ратушна Р.П., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки рішення є законним і належним чином обґрунтованим, тоді як позовні вимоги Банку не доведені належними та допустимими доказами.

У відповіді на відзив сторони відповідача, Позивач просить задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення про повне задоволення позовних вимог, які є обґрунтованими та доведеними наданими позивачем доказами наявними в матеріалах справи.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено що 05 квітня 2017 року відповідачем ОСОБА_1 підписано Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», і, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-Анкета та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua, виявив бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб: тип картки MC Gold, номер рахунку НОМЕР_1 (а.с. 56).

У вказаній Заяві-Анкеті зазначено, що за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку, та на дату укладення Договору з Держателем розмір процентної ставки становить 36% на рік. На дату укладення Договору розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних.

Також, вказано, що Заява-анкета є частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особисто) (надалі - Договір) та Правил користування карткою (надалі Правила), Тарифів Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив шляхом підписання Заяви-анкети, що він з Договором, Правилами, Тарифами Банку, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений і згодний, а також отримав свій примірник Заяви-анкети, Інформаційний листок «Умови кредитування по програмі «Кредитна лінія до дебетної платіжної картки» (у разі оформлення кредиту) та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна для користування банківськими послугами.

Крім того, 05 квітня 2017 року ОСОБА_1 заповнив та підписав Заяву фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії, у якій зазначив про бажану суму кредитної лінії у розмірі 6 000 грн., а також просив Банк встановити кредитну лінію на вказаний ним картковий рахунок НОМЕР_1 та погодився з будь-яким розміром кредитної лінії, встановленої Банком (а.с. 57).

З копії розписки вбачається, що ОСОБА_1 05.04.2017 отримав Пін-конверт до пластикової картки без зазначення її номеру та терміну дії (а.с. 58).

Відповідно до довідки про наявність заборгованості станом на 01.02.2023 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 61 214,07 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 47 907,77 грн.; заборгованості за відсотками 3 314,85 грн.; заборгованості за прострочене тіло кредиту 8 840,80 грн., заборгованості за простроченими відсотками 1 130,65 грн. (а.с. 29).

Крім того, позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №325/980/011466428/17 від 05.04.2017 по клієнту ОСОБА_1 , відповідно до якого станом на 01.02.2023 використані кредитні кошти у сумі 138 708,98 грн., нарахована плата за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування у розмірі 19 941,43 грн., % за недозволені перевитрати 55 436,16 грн., надходження коштів на рахунок у сумі 152 872,50 грн. (а.с. 11-28).

Відповідно до Звіту-рахунку за період з 06.04.2017 по 01.02.2023, наданого позивачем, станом на 01.02.2023 у ОСОБА_1 наявна заборгованість (без урахування відсотків за користування) у загальній сумі 61 214,07 грн. (а.с. 30-55).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову АТ «ОТП БАНК» в задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_1 в повному обсязі, керувався правовою позицією, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18) й виходив з того, що сторони у справі не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитом, Тому відсутні підстави для включення боргу по сплаті процентів за користування кредитом, процентів за користування кредитною лінією, тощо в загальний розмір боргу за кредитним договором.

При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції врахував суми фактично використаних кредитних коштів 138 708,98 грн. та фактично сплачених останнім коштів за кредитом у розмірі 152 872,50 грн. та дійшов висновку про повне виконання відповідачем своїх зобов`язань перед кредитодавцем за договором.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Положеннями частин 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У рішенні суд першої інстанції зазначив, що у Заяві-анкеті про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», підписаної Вукало І.В., а також Заяві фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії, відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом, розмір плати за користування кредитною лінією, а також не визначені види та розміри відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновкому суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, Позивачем на підтвердження заявлених до Відповідача позовних вимог суду було надано наступні докази: розрахунок заборгованості за договором №325/980/011466428/17 від 05.04.2017 (а.с.11-28); довідку про наявність заборгованості від 01.02.2023, яка складає 61 214,07 грн. (а.с.29); звіт-рахунок за період з 06.04.2017 по 01.02.2023 (а.с.30-55); заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» 05 квітня 2017 (а.с.56); заява фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії від 05 квітня 2017 (а.с.57); розписка про отримання Пін-конкерту до платикової картки від 05.04.2017 (а.с.58); договір про видачу та обслуговування міжнародних платіжних платикових карток (особистих) редакція вступає в дію з 02 лютого 2016 року (а.с.59-67); копія паспорта ОСОБА_1 (а.с.68-69); копія досудової вимоги Банку до ОСОБА_1 від 05.10.2022 щодо дострокового стягнення заборгованості в розмірі 61 194,07 грн. (а.с.70-71); стату АТ «ОТП БАНК» (а.с.77-81); банківська ліцензія №191 від 05 жовтня 2011 року (а.с.83); довідка від 24 березня 2023 щодо зміни кредитного ліміту по клієнту ОСОБА_1 (а.с.122).

З анкети-заяви, яка особисто підписана відповідачем видно, що у ній оговорені умови обслуговування кредитної лінії, а саме за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір, якої визначається Тарифами Банку, та на дату укладення Договору з Держателем розмір процентної ставки становить 36% на рік. На дату укладення Договору з Держателем розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних (а.с.56).

Заявою фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії встановлено, що станом на день укладення Договору бажана сума кредитної лінії становить 6000 грн. (а.с.57).

З довідки від 24 березня 2023 щодо зміни кредитного ліміту по клієнту ОСОБА_1 видно, що 07.06.2018 ОСОБА_1 було збільшено кредитний ліміт до 50 000 грн.; 30.08.2019 збільшено кредитний ліміт до 54 000 грн.; 30.10.2019 збільшено до 60 000 грн.; 04.12.2019 зменшено до 0 та 03.05.2022 збільшено до 60 000 грн. (а.с.122).

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені у позовні вимоги.

Наведені вище, надані суду докази зокрема: анкета-заява, яка особисто підписана відповідачем ОСОБА_1 , підтверджують його приєднання до умов договору в розумінні положень статті 634 ЦК України, оскільки, підписавши анкету-заяву, відповідач особисто ознайомився з запропонованими йому умовами кредитування, тобто був обізнаний з умовами на яких отримав наданий позивачем кредит, а отже банк має право вимагати від позичальника виконання умов договору в частині сплати відсотків.

Довідкою від 24 березня 2023 щодо зміни кредитного ліміту по клієнту ОСОБА_1 доведено, що Банк неодноразово збільшував Позичальнику кредитний ліміт, останній раз у травні 2022 року кредитний ліміт було збільшено до 60 000 грн.

Відповідач виконував умови кредитного договору, користувався кредитними коштами понад 4 роки, зокрема сплачував і нараховані Банком відсотки та припинив сплачувати грошові кошти 25.04.2022 року, що зокрема підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.25).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),

що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір,

є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій

є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних

на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (чинного на момент розгляду справи судом першої інстанції), та пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (чинного на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій

і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки

за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду

від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 (провадження

№61-9618св18) та у постанові від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц.

Колегія суддів погоджується з доводами сторони позивача, що наданими Банком доказами, а саме заявою анкетою, розрахунком заборгованості та звітом-рахунком підтверджена заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОТП БАНК» та її розмір.

З розрахунку заборгованості видно, що він складається з колонок використанняч кредитних коштів, плати за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування, % за недозволені перевитрати та надходження коштів на рахунок.

Так в період з 05.04.2017 по 01.02.2023 ОСОБА_1 дійсно було використано 138 708,98 грн. кредитних коштів, нараховано плату за обслуговування рахунку 19 941,43 грн. та процентів за недозволені перевитрати 55 436,16 грн., а надійшло від Позичальника 152 872,50 грн.

У відповіді на відзив сторони відповідача, Позивач навів формулу розрахунку заборгованості : Використання кредитних коштів+ Плата за обслуговування рахунку + % за недозволені перевитрати) Надходження коштів на рахунок = Сумі заборгованості (138 708,98 + 19 941,43 + 55 436,16) 152 872,50 = 61 214,07 грн.

Таким чином Позичальник за вказаний у розрахунку період мав сплатити Банку 214 086,57 грн. грошових коштів за користування кредитом, однак сплачено ним лише 152 872,50 грн., розмір заборгованості складає 61 214,07 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив надані Позивачем докази внаслідок чого дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи з ухваленням нового судового рішення про повне задоволення позовних вимог АТ «ОТП БАНК».

Згідно положенням ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно норм ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом АТ «ОТП БАНК» сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн., за подання апеляційної скарги сплачено 4026,00 грн., що разом складає 6890 грн.

Оскільки судом апеляційної інстанції ухвалено нове судове рішення про повне задоволення позовних вимог, відповідно, понесені АТ «ОТП БАНК» судові витрати у вигляді сплати судового збору за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанції підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в загальному розмірі 6890 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (01032, м.Київ, вул.Жилянська,43, ) заборгованість за Заявою-анкетою №325/980/011466428/17 від 05.04.2017 станом на 01.02.2023 у загальному розмірі 61 214,07 грн. ( шістдесят одна тисяча двісті чотирнадцять гривень 07 копійок), яка складається: заборгованості за тілом кредиту 47 907,77 грн.; заборгованості за відсотками 3 314,85 грн.; заборгованості за прострочене тіло кредиту 8 840,80 грн; заборгованості за простроченими відсотками 1 130, 65 грн. та судовий збір за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій в загальному розмірі 6890 грн. (шість тисяч вісімсот дев`яносто гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2023 року.

Головуючий:

Судді: