У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Мех В.Ю.

головного державного виконавця- Лебедєвої Л.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ / Лебедєва Людмила Юріївна, про визнання дій неправомірними та скасування постанов, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ / Лебедєвої Л.Ю. і просить:

-визнати неправомірними дії державного виконавця щодо виконання рішення у виконавчому провадженні № 72432962;

-визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого провадження;

-визнати недійсною постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

-визнати недійсною постанову про стягнення виконавчого збору;

-визнати недійсною постанову про стягнення судового збору.

Посилається на те, що 11 серпня 2023 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ / Лебедєвою Л.Ю. відкрито виконавче провадження №72432962 та стягнення з нього на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 908, 00 гр.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» він, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору.

З урахуванням цього просить задовольнити скаргу.

Заявник у судове засідання не з`явиввся,просить розглядати справу в його відсутності.

Головний державний виконавець в судовому засіданні проти скарги заперечувала.

Зазначила, що судове рішення божником виконане, витрати виконавчого провадження також сплачені.

Зазначила також, що рішення суду виконувалося нею відповідно до виконавчого листа.

Що стосується пільг щодо сплати судового збору, такі пільги на стадію виконавчого провадження в частині сплати витрат виконавчого провадження та виконавчого збору не розповсюджуються.

Просить відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення головного державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ / Лебедєвою Л.Ю. було відкрито виконавче провадження № 72432962 з виконання виконавчого листа, виданого 17 липня 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з заявника на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 908, 00 гр.

11 серпня 2023 року на підставі ст.ст.27 та 42 Закону України « Про виконавче провадження» винесено постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 319, 00 гр. та виконавчого збору в розмірі 90. 80 гр.

25 серпня 2023 року заявник сплатив на депозитний рахунок відділу 1 317, 30 гр.

30 серпня 2023 року на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону виконавче провадження було закінчено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Головний державний виконавець у судовому засіданні зазначила, що виконавчі дії нею здійснювалися відповідно до виданого судом виконавчого документа.

Виконавчий документ ні судом, ні стягувачем з виконання не відкликався.

Будь-яка інформація про внесення судом змін до судового рішення в частині стягнення з заявника судового збору до відділу не надходила.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

З матеріалів справи вбачається, що судовий збір з заявника був стягнутий у справі про розірвання шлюбу, тобто не в справі, яка пов`язана з порушенням його прав у контексті Закону України « Про судовий збір».

Крім того, з точки зору Закону України « Про виконавче провадження» витрати виконавчого провадження - це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції, друк документів тощо).

Такі витрати компенсуються за рахунок боржника, безвідносно до того чи виконано рішення боржником у добровільному порядку.

Звертаючись до суду, заявник у прохальній частині скарги помилково ототожнює виконавчий збір із витратами виконавчого провадження, двічі зазначаючи про визнання недійсною постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 встановлено, що витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Тобто, Законом України « Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження та проведенні виконавчих дій не передбачено звільнення боржника від стягнення витрат виконавчого провадження.

За змістом Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Виходячи з викладеного вище, виконання судового рішення, суд вважає, що вчинені державним виконавцем заходи для примусового виконання рішення суду є законними і такими, що відповідають меті виконавчого провадження, визначеній законом.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що дії державного виконавця, направлені на його виконання, відповідали вимогам закону, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 5, 18, 27, 42, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 10, 12, 76-81, 258, 259, 260, 261, 263, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ / Лебедєва Людмила Юріївна, про визнання дій неправомірними та скасування постанов відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 вересня 2023 року.

Суддя Л.А. Шереметьєва