Провадження № 2/369/286/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Фінагеєвої І.О.,

за участю секретаря: Цукаревої К.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/12078/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частини житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. перебувала цивільна справа №369/12078/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частини житлового будинку.

Так, позивачка ОСОБА_1 звернулася 24 вересня 2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частини житлового будинку, та просила виділити їй в натурі 39/100 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати та витрати на правову допомогу.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2021 року, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. від 12 жовтня 2021 року постановлено прийняти до розгляду цивільну справу №369/12078/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частини житлового будинку, та призначено підготовче засідання.

Від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за основним позовом 09 лютого 2021 року надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення витрат на відновлення порушеного права та про відшкодування шкоди.

Відповідачі просили прийняти вказаний зустрічний позов до провадження, та розглядати його разом з первинним позовом, за правилами загального позовного провадження. У мотивувальній частині рішення дати оцінку та визнати зловживання правом, порушення у вигляді подання безпідставного позову. Тобто без достатніх правових підстав (доказів) необхідних для правомірного звернення до суду з боку відповідача по зустрічному позову, так як такі безпідставні позовні вимоги загрожують нашим конституційним та цивільним правам, що призвело до необхідності відновлення нашого порушеного права, та з вимушеними витратами на правову допомогу; стягнути з Відповідача по зустрічному позову - ОСОБА_1 на користь Позивачів по зустрічному позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з розподілом, у рівних долях: суму збитків понесених у зв`язку з відновленням порушеного права, по оплаті адвокату за консультацію, підготовку відзиву на первинний позов, зустрічної позовної заяви, та інших процесуальних документів, згідно Протоколу № 1 від 17.11.2020 року, та Акту виконаних робіт № 1 від 25.01.2021 р., у розмірі 12500 00 грн., та Акту виконаних робіт № 2 від 02.02.2021 р., у розмірі 7500,00 грн.; витрати по оплаті послуг адвоката у судовому процесі, у відповідності до Протоколу № 1 від 05.10.2018 року у сумі 2000, 00 грн.; витрати на оплату по отриманні інформації з БТІ - 550, 80 грн.; витрати на сплату судового збору 908, 00 грн.

Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши подану зустрічну позовну заяву, прийшов до висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову та повернення позову позивачам, виходячи з наступного.

Згідно статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Аналізуючи зазначені норми права, можна дійти висновку про те, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 175/957/19, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 766/12340/17.

Встановлено, що ухвалою суді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. від 23 жовтня 2020 року відповідачам був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву, а саме п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали.

11 листопада 2020 року відповідач ОСОБА_2 в приміщенні суду ознайомилася з матеріалами справи та 20 січня 2021 року отримала в приміщенні суду під підпис копію ухвали про відкриття провадження по справі № 369/12078/20 та позовну заяву з додатками до неї.

Окрім того, 29 січня 2021 року до суду надійшов відзив відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасниками справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зверталися до суду з клопотанням про продовження строку на подання зустрічного позову у передбачений строк.

При цьому, суд наголошує, що повернення зустрічного позову не обмежує право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

Також, слід зазначити, що зустрічна позовна заява згідно ч. 1 ст. 194 ЦПК України подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, та повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 при подачі зустрічної позовної заяви до суду сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн., про що свідчить дублікат квитанції № 0.0..1 від 02 лютого 2021 року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення позовної заяви. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним повернути ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., згідно дубліката квитанції № 0.0..1 від 02 лютого 2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пропустили встановлений ст. 193 ЦПК України строк для подання зустрічної позовної заяви, з заявою про його поновлення до суду не зверталися, суд вважає, що зустрічна позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду з первісним позовом та підлягає поверненню відповідачу.

В свою чергу повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє позивача за зустрічним позовом подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 193, 194, 197 суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на відновлення порушеного права та про відшкодування шкоди, - відмовити та повернути позов позивачам.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби у Києво-Святошинському районі Київської області повернути ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , сплачений нею при подачі зустрічної позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп., згідно квитанції № 0.0..1 від 02 лютого 2021 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Фінагеєва