Справа № 185/8331/22
Провадження № 2/185/453/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 липня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,
з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надійшло.
Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до графіку погашення кредит надавався строком з 16 січня 2019 року по 16 січня 2022 року (арк.с.24,25).
Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу обумовлену суму кредитних коштів.
До позовної заяви додано виписку по особовому рахунку на ім`я ОСОБА_1 , яка містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, суму наявних коштів на поточному рахунку, здійснення платежів по погашенню боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» (арк.с.27-55).
31 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» та Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» уклали Договір факторингу №31/03-2021, за яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» перейшло право вимоги, зокрема за Кредитним договором № 0.024.68.0119.ФО_К від 16 січня 2019 року.
Дані обставини підтверджуються: протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1 (арк.с.68); платіжним дорученням № 63 від 31 березня 2021 року (арк.с.69); договором факторингу № 31/03-2021 від 31 березня 2021 року (арк.с.60-63); актом прийому-передачі прав вимоги до договору факторингу (арк.с.64); реєстром прав вимоги (арк.с.65-67).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Згідно ч.ч.1,3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідач не надала жодного доказу того, що належним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору.
Зі змісту повідомлення про відступлення прав вимоги та реєстру прав вимоги станом на 31 березня 2021 року вбачається, що розмір заборгованості та її складові не змінилися. Позивачем заявлено позовні вимоги в межах суми та складових, які зазначено у реєстрі прав вимоги, тобто у розмірі вимоги, який мав первісний кредитор.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та з урахуванням того, що на виконання ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне.
Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В даному випадку відповідач не заявляла про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката та не надала суду відповідних доказів.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано копія договору про надання правової допомоги від 05 квітня 2021 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Немесіда» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (арк.с.70-72), акт наданих послуг від 07 вересня 2022 року, згідно якого загальна вартість послуг адвоката складає 6600 грн., яка складається із: аналізу та вивчення матеріалів кредитної справи відповідача, проведення правового аналізу, визначення правової позиції у розмірі 3000 грн., витрачено 2 годину 30 хвилин; підготовки позовної заяви та доданих до неї доказів та інших документів у розмірі 3600 грн., витрачено 3 години 00 хвилин; відправлення позовної заяви та доданих документів до суду.
Згідно платіжного доручення № 147 від 16 вересня 2022 року позивач перерахував кошти адвокатському об`єднанню «Немесіда» оплату за надану правову допомогу у сумі 6600 грн. (арк.с.76).
Враховуючи складність справи, кількість і зміст поданих представником позивача процесуальних документів, суд з урахуванням вимог співмірності і розумності, вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 6600 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2481 грн., які позивач поніс при зверненні до суду з позовом.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 280, 281 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, суд -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
-заборгованість по тілу кредиту прострочена на дату подання позову 9291 грн. 33 коп.,
-нараховані строкові проценти за кредитом 97 грн. 66 коп.,
-прострочені відсотки кредитом 4538 грн. 77 коп.,
-строкова комісія за обслуговування кредиту 1046 грн. 97 коп.,
-штрафи, пеня 2269 грн. 11 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу 6600 (шість тисяч шістсот) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи:
- ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ).
Суддя У. М. Болдирєва