Провадження № 2/161/2930/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

21 червня 2023 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 лютого 2022 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Інвеструм» був укладений договір про надання фінансового кредиту №01662-02/2022, за умовами якого відповідач отримала у кредиту грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн., зі строком кредитування 30 днів, тобто, до 03 березня 2022 року та сплатою процентів річних у розмірі 912,5 %.

Позивач у встановленому порядку, на підставі договору факторингу, отримав право вимоги за цим договором.

Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором.

Станом на 31 травня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 15 235,00 грн., в тому числі: 5 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 10 235,00 грн. заборгованості за відсотками.

З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 15 235,00 грн.

Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечила. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що вона у встановленому порядку погасила заборгованість перед первісним кредитором, але доказів цього не має. Також вказує, що її не було повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні. Зауважує, що позивач неправомірно нараховує проценти за користування кредитом після закінчення строку кредитування. Додатково зазначає, що позивачем не надано доказів отримання нею кредиту.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 лютого 2022 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Інвеструм» був укладений договір про надання фінансового кредиту №01662-02/2022, за умовами якого відповідач отримала у кредиту грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн., зі строком кредитування 30 днів, тобто, до 03 березня 2022 року та сплатою процентів річних у розмірі 912,5 %. У пункті 4.3 договору сторони також передбачили, що у разі, якщо клієнт не повернув в кредит в строку, зазначений в п.1.2 цього договору, та/або в додатку(ах) цього договору, проценти, передбачені в п.2.4 цього договору, продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого для прострочення виконання умов договору (а.с.5-6).

Факт отримання відповідачем грошових коштів на її платіжну картку підтверджується відповідними відомостями, наданими АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до договору факторингу від 08 грудня 2022 року №08122022 право вимоги кредитора за вищенаведеним кредитним договором отримав позивач (а.с.9-13).

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 31 травня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 15 235,00 грн., в тому числі: 5 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 10 235,00 грн. заборгованості за відсотками.

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 5 000,00 грн. є правомірними і їх слід задовольнити в цій частині.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що вона погасила кредит первісному кредитору, оскільки будь-яких доказів цього відповідач суду не надала. Не повідомлення новим кредитором про заміну кредитора у зобов`язанні не звільняє відповідача від свої зобов`язань за договором.

Доводи відповідача про те, що вона нібито не отримувала кредитних коштів суперечать її ж доводам про те, що вона кредит повернула. Крім того, судом було витребувано та досліджену виписку з платіжної картки відповідача, яка відкрита у АТ КБ «Приватбанк», та підтверджує факт перерахування 02 лютого 2022 року їй грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн., якими вона в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту, тобто з 02 лютого 2022 року по 03 березня 2023 року (30 днів). Починаючи з 04 березня 2023 року позивач не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки, нараховані за період з 02 лютого 2022 року по 03 березня 2022року, які суд розраховує наступним чином, беручи до уваги розмір стандартної процентної ставки у розмірі 912,5 річних, або 2,50 на день:

5000 грн. х 30 днів х 2,5 відсотка / 100 = 3 750,00 грн.

Всього до стягнення підлягає 3 750,00 грн. договірних відсотків і саме такі загальні витрати за кредитом визначені сторонами у паспорті споживчого кредиту (а.с.8 зворот).

Положення п.4.3 договору, яким встановлена додаткова сплата відсотків протягом 90 днів з дня прострочення зобов`язання, фактично визначають збільшений розмір відсотків, передбачених ст.625 ЦК України, стосовно яких позовних вимог заявлено не було. Умови договору містять чіткі строки надання кредиту, які визначені у п.1.2 договору та у паспорті споживчого кредиту саме у 30 днів.

До того ж, у зв`язку з введеним на території України воєнним станом з 24 лютого 2022 року, на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України нарахування відсотків, передбачених ст.625 ЦК України, не допускається, отже в будь-якому випадку такі нарахування після закінчення строку кредитування 03 березня 2022 року є незаконними.

У зв`язку з вищенаведеним, у задоволенні решти позовних вимог про стягнення відсотків слід відмовити.

Надаючи свою оцінку всім доводам сторін, суд відхиляє доводи відповідача про неналежне посвідчення позивачем копій документів, оскільки сама по собі відсутність дати засвідчення, за умови присутності всіх інших реквізитів, як то напису «Згідно з оригіналом», прізвища та ініціалів особи, її службового становища, особистого підпису та відбитку печатки, не вказує на неналежність та недопустимість таких копій. До того ж, відповідач не заявляла клопотань про витребування судом оригіналів документів, копії яких містять у справі, а у суду не виникає сумнівів в їх достовірності оригіналам.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, що становить 1 541,42 грн. (2 684,00 х (8 750 / 15 235)).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» основну суму кредиту у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень), а також відсотки за користування кредитом у розмірі 3 750,00 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути зОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1 541,42 грн. (одна тисяча п`ятсот сорок одна гривня сорок дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, .

Відповідачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк