149/1591/21

У Х В А Л А

18.09.2023 смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванововї І.О.,

сторін у справі

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Коваля Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині заяву відповідачки ОСОБА_2 , про відвід судді у цивільній справі 149/1591/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Літинського районного суду Вінницької області Гопкіна П.В. перебуває справа за вказаним позовом судове засідання у якій було призначено на 15 год 00 хв 18.09.2023.

18.09.2023 до початку судового засідання представник відповідача - адвокат Якименко О.О. подав до канцелярії суду заяву своєї довірительки ОСОБА_2 про відвід головуючого у справі судді Гопкіна П.В.. Заява про відвід мотивована тим, що ОСОБА_2 стали відомі обставини,як на її думку, щодо необ`єктивності та упередженості судді, які унеможливлюють розгляд справи суддею Гопкіним П.В.. Зокрема 25.07.2023 у справі № 149/1622/23 було відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та річних, де на думку ОСОБА_2 суддя усі обставини витлумачив виключно на користь ОСОБА_1 (а.с. 62-63 том 3).

Адвокат Якименко О.О. до судового засідання не з`явився. У заяві просив заяву про відвід розглянути у відсутність ОСОБА_2 та її представника (а.с. 61 том 3).

Представник позивачки адвокат Коваль Т.І. вважає, що підстави наведені у заяві, не є тими, які визначені у законі, оскільки дана заява грунтується на позиції, щодо розглянутих судом справ, оцінці прийнятого судом рішення. ОСОБА_2 не згодна зі рішенням, та вважає це підставою для заявлення відводу. Але такі підстави не передбачені законом, відтак у задоволені заяви про відвід просив відмовити.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні висловила позицію, якою вважає відвід невмотивованим та просила відмовити у задоволені заяви.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, суд приходить до наступних висновків.

Так, у відповідності до абз. 2 ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином оскільки заява про відвід подана 18.09.2023, відсутні підстави для передачі заяви про відвід на розгляд іншому судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, за наявності яких, у відповідності до ч. 2 ст. 39 ЦПК України, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Вирішуючи питання про відвід, суд зазначає, що жодних доказів, які б підтверджували наведені в заяві доводи відповідачки, на які остання посилається, як на правову підставу для відводу головуючого по справі судді Гопкіна П.В., суду надано не було, відтак, наведені аргументи носять характер припущень та суб`єктивних переконань заявника.

Також у ст. 36 ЦПК України, відсутня така підстава для задоволення відводу як «непогодження із судовим рішенням».

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Проте відповідачкою ОСОБА_2 при зверненні із заявою зроблено висновок без зазначення будь-яких доказів, як того вимагає міжнародна практика, а тому твердження в цій частині не може братись до уваги.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Де Куббер проти Бельгії) (De Cubber v.Belgium), від 26 жовтня 1984 року, у п.26 зазначено, що «Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

Крім того, у випадку незгоди з процесуальними діями та остаточним рішенням судді Гопкіна П.В. за результатом розгляду позову у справі № 149/1622/23 чинним законодавством визначено порядок їх оскарження по суті.

Оскільки заявником при зверненні із заявою про відвід головуючої судді будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості суду та неможливості прийняття об`єктивного рішення по справі в ході судового розгляду не встановлено та заявником не надано, суд приходить до висновку, що підстави для відводу передбачені ч.1 ст. 36 ЦПК України відсутні, а заява ОСОБА_2 про відвід є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню оскільки містить лише оціночні судження самого заявника.

Керуючись ст. ст. 36,39, 40, 240, 258-260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_2 про відвід судді Гопкіна П.В. у справі № 149/1591/21, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:П. В. Гопкін