Справа № 2п-316/10
Провадження № 22-ц/4806/952/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 вересня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П., суддів: Джуги С.Д. і Мацунича М.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня 2010 року (у складі судді Данка В.Й.) за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю третьої сторони - Ужгородської районної державної нотаріальної контори, про визначення часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2023 р. електронною поштою ОСОБА_1 до Закарпатського апеляційного суду було подано апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня 2010 р., матеріали справи були витребувані 11 серпня 2023 р., а надійшли до суду апеляційної інстанції 15 серпня 2023 р.

У апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня 2010 р. у справі № 2п-316/10.

На обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня 2010 р. апелянт посилається на те, що 16 червня 2023 р. вона звернулася із заявою до Ужгородського міськрайонного суду з метою отримання копії оскаржуваного судового рішення, оскільки вона до суду із жодною заявою у той період не зверталася, у жодному судовому засіданні участі не брала, також оскаржуване судове рішення не отримувала. 19 липня 2023 р. їй на електронну пошту Ужгородським міськрайонним судом було надіслано копію оскаржуваного судового рішення.

В ухвалі судді Закарпатського апеляційного суду від 16 серпня 2023 р. ОСОБА_1 було запропоновано подати заяву до суду із вказівкою поважності причин пропуску для оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня 2010 р.

Судом указано, що як видно з матеріалів справи, адвокат Гельжинський Р.Л. в інтересах ОСОБА_1 діючи на підставі ордеру на надання правничої правової допомоги Серія АО № 1054845 від 09 лютого 2022 р. (а.с.37), ознайомився із матеріалами справи 16 лютого 2022 р., про що свідчить його підпис на відповідній заяві (а.с.36).

Отже, останнім днем для подачі апеляційної скарги було 18 березня 2022 р., однак апеляційна скарга подана 04 серпня 2023 р.

Також той факт, що ОСОБА_5 знала про наявність цивільної справи № 2п-316/10 і оскаржуваного судового рішення ще в лютому 2022 р., підтверджується відомостями зазначеними в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 27 червня 2022 р. у справі № 308/7708/22 (а.с.41-43), зокрема,: «09.02.2022 в чергову частину ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява ОСОБА_1 , про те що 07.02.2022 вона будучи на особистому прийомі у державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори Гончаренка М.В., ознайомилась зі спадковою справою №456/2008, яка зареєстрована в реєстрі за №3-969, в ході якої їй стало відомо, що останній видав свідоцтво на право спадщини за законом від 26.10.2010, згідно з якого нібито ОСОБА_1 відмовилась від спадщини свого батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 7/40 (семи сорокових) часток на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на користь її рідної сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3., мешканки АДРЕСА_2 .

«Потерпілою ОСОБА_1 , долучено до матеріалів кримінального провадження копії цивільної справи №2п-316/10, а саме: копію заяви про визначення часток у спільній сумісній власності від 28.04.2009, заяви про усунення недоліків від 04.06.2009, заяви про розгляд справи у відсутності заявників від 19.10.2009, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12.07.2010, які з її слів вона не підписувала».

Тобто, знаючи про оскаржуване судове рішення ще в лютому 2022 р., у силу вимог процесуального закону, апелянт була зобов`язання якнайшвидше оскаржити рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12.07.2010 р., однак із невідомих причин цього не робила. Це свідчить про нехтування своїми процесуальними обов`язками.

30 серпня 2023 р. до Закарпатського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали судді Закарпатського апеляційного суду від 16 серпня 2023 р.

У цій заяві, як на підставу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня 2010 р., ОСОБА_1 посилається на таке:

-у середині липня 2023 р. заявник отримала результати судової почеркознавчої експертизи, які підтвердили факт, що вона не підписувала жодного документу в цій справи, і отримавши 19.07.2023 р. копію оскаржуваного судового рішення у межах строку визначеного ст.354 ЦПК України, вона звернулася до суду з апеляційною скаргою;

-у зв`язку з введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. представник ОСОБА_1 був мобілізований і проходив військову службу в ЗСУ із 01.03.2022 р., договір на представництво інтересів було розірвано;

-у зв`язку з військовою агресією, ОСОБА_1 також була вимушена виїхати за межі України в Словацьку Республіку де і на теперішній час проживає.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня 2010 р. належить відмовити із таких мотивів.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Згідно з п.13 Розділу XIII Перехідних положень судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та докази на підтвердження таких причин.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України», заяви № 17160/06 та 35548/06).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Матеріалами справи достеменно встановлено, , що представник ОСОБА_1 - адвокат Гельжинський Р.Л. ознайомився із матеріалами справи 16.02.2022 р. (а.с.36), відповідно і ознайомився із рішенням суду першої інстанції прийнятого за результатами розгляду цивільної справи № 2п-316/10 (а.с.36).

Посилання ОСОБА_1 на та, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. представник ОСОБА_1 був мобілізований і проходив військову службу в ЗСУ із 01.03.2022 р., договір на представництво інтересів було розірвано не заслуговують на увагу, оскільки заявник не довела, що такі обставини мали наслідком пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Також про наявність оскаржуваного судового рішення знала і сама ОСОБА_1 про що свідчить ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 27 червня 2022 р. у справі № 308/7708/22 (а.с.41-43), зокрема,: «09.02.2022 в чергову частину ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява ОСОБА_1 , про те що 07.02.2022 вона будучи на особистому прийомі у державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори Гончаренка М.В., ознайомилась зі спадковою справою №456/2008, яка зареєстрована в реєстрі за №3-969, в ході якої їй стало відомо, що останній видав свідоцтво на право спадщини за законом від 26.10.2010, згідно з якого нібито ОСОБА_1 відмовилась від спадщини свого батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 7/40 (семи сорокових) часток на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на користь її рідної сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3., мешканки АДРЕСА_2 .

«Потерпілою ОСОБА_1 , долучено до матеріалів кримінального провадження копії цивільної справи №2п-316/10, а саме: копію заяви про визначення часток у спільній сумісній власності від 28.04.2009, заяви про усунення недоліків від 04.06.2009, заяви про розгляд справи у відсутності заявників від 19.10.2009, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12.07.2010, які з її слів вона не підписувала».

Посилання ОСОБА_1 на те, що у зв`язку з військовою агресією, вона також була вимушена виїхати за межі України в Словацьку Республіку де і на теперішній час проживає, не підтверджене належними та допустимим доказами.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, самий лише факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник реалізує своє право на оскарження рішення суду першої інстанції та є найбільш зацікавленою особою щодо відстеження руху цієї справи.

Із метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження № 61-7107св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22).

Колегія суддів наголошує, що доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня 2010 року належить відмовити.

Керуючись ст.ст.354,п.4 ч.1 ст.358,389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня 2010 року (у складі судді Данка В.Й.) за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю третьої сторони - Ужгородської районної державної нотаріальної контори, про визначення часток у спільній сумісній власності, відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

3.Повне судове рішення складено 28 вересня 2023 р.

Судді