ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6846/23 Справа № 176/258/23 Суддя у 1-й інстанції - Кучма В.В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Барильської А.П., Зайцевої С.А.

за участю секретаря Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 лютого 2023 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 , де вона просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, а також стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дочкою ОСОБА_4 трьох років.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, а вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку тому доходів, окрім допомоги на дитину не має, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, ІНН НОМЕР_1 , місце реєстрації невідоме, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час військовослужбовця, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що має ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 10 лютого 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, ІНН НОМЕР_1 , місце реєстрації невідоме, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час військовослужбовця, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що має ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 починаючи з 10 лютого 2023 року.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині стягнення на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання позовної заяви.

У відзиві ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач офіційно працевлаштований на ГМЗ Державного підприємства «СхідГЗК», доходи відповідача є стабільними, а тому розмір аліментів на утримання дитини, на та утримання дружини, що він має сплачувати, необхідно визначити у частці від його доходу. Відповідач є здоровою, працездатною особою, який не має на своєму утриманні інших осіб, окрім малолітньої дочки ОСОБА_5 . Відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що сторони, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2021 року Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №164 (а.с.9).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану серії НОМЕР_3 , актовий запис №137 (а.с.7)

Малолітня дочка ОСОБА_6 зареєстрована та проживає разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.4,5)

Відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 . (а.с.12)

Із пояснень позивачки у позовній заяві з лютого 2022 року вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинено. Відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги ні позивачці, ні дитині.

Малолітня дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки.

За таких обставин, ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову до повноліття дитини.

До того ж позивачкою ОСОБА_2 , ставиться вимога про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, оскільки вона не працює, доглядає малолітню дочку до досягнення нею трирічного віку і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Щодо стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів у порядку ст. 84 СК України, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 75 СК України що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

З урахуванням наведених норм права, встановлених обставин справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначаючи розмір належних до стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд врахував усі істотні обставини, зокрема і ті, про які йдеться у позові та апеляційній скарзі, навів відповідні мотиви.

Так, суд прийняв до уваги майновий стан ОСОБА_2 , її право на утримання від ОСОБА_1 до досягнення їх спільною дитиною трьох років.

Врахувавши майновий стан відповідача, його працездатний вік, наявність заробітку, обов`язок по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відсутність на утриманні інших осіб, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов та стягнув з нього аліменти.

Доводи апеляційної скарги про фінансову неможливість відповідача сплачувати аліменти на дочку та дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку, у визначеному судом розмірі через перебування на його утриманні інших неповнолітніх дітей, є безпідставними, оскільки суду не надано ніяких доказів надання матеріальної допомоги останнім, також не підтверджені будь-якими доказами доводи про недостатність його щомісячного доходу для надання матеріальної допомоги дружині у порядку ст. 84 СК України.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів, на дружину, з якою проживає дитина, на думку колегії суддів апеляційного суду, є розумним і співмірним з матеріальними можливостями відповідача утримувати дружину, та з розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленим станом на січень 2023 року.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості згодом, після визначення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України).

Відповідач не надав суду доказів того, що дійсно має скрутне матеріальне становище, отже, суд першої інстанції, визначаючи підстави для стягнення аліментів на утримання позивачки, врахував правила статті 75, 84, 182 СК України, дав правильну оцінку зібраним у справі доказам для визначення належного до сплати розміру аліментів.

Тобто, підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у частині визначення розміру стягуваних аліментів на утримання позивачки відсутні.

Колегія суддів дійшла висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: А.П. Барильська

С.А. Зайцева