У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.
з участю секретаря позивача відповідача представниківРябенка В.О. ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5

перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177, 193-194 ЦПК України при поданні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Деснянського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

До суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як вбачається з позовної заяви, судовий збір сплачено у розмірі 2 147, 20 грн., проте суд із вказаним не погоджується, виходячи з наступного.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить:

- визнати право власності на 75/100 частки кв. АДРЕСА_1 ;

- визнати право власності на автомобіль орієнтовною вартістю 185 000 грн. за ОСОБА_2 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартості автомобіля «ЗАЗ Віда» д/н НОМЕР_1 в розмірі 92 500 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.

За аналізом наведених правових норм, зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В порушення наведених положень, позивачем не зазначено відомостей щодо підтвердження реальної вартості об`єкта майна, з приводу якого заявлено спір на час звернення до суду з позовом та, відповідно до ціни позову не сплачено судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір». Після визначення ціни позову, судовий збір підлягає доплаті, з урахуванням сплаченої суми судового збору.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч.4 ст. 177 ЦПК України

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову, шляхом виконання вимог п. п. 3, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, стороні позивача необхідно слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості спірного майна, відповідно з посиланням на докази на підтвердження зазначених обставин (висновок про вартість майна), зазначити докази, що підтведжують вказані обставини та надати документи, що підтверджують оплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 193-194 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, залишити без руху, надавши строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон