Справа № 489/1878/23
Провадження № 2/487/1628/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року м.Миколаїв Заводський районний суд м. Миколаєва, в складі: головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Поліщук І.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

09.06.2023 року до Заводського районного суду м.Миколаєва, відповідно до Ухвали судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 28.04.2023 року, надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У позовній заяві представник позивача адвокат Долгова Л.В. просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_3 , у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 є донькою та єдиною спадкоємицею ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 . Позивач проживала разом з матір`ю з січня 2009 року по момент її смерті.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину.

19.01.2022 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Галушкі Н.В. у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, після смерті матері було відмовленов у зв`язку з ненаданням доказів спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та пропуском строку на звернення з заявою про прийняття спадщини..

Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року справу прийнято до розгляду. Витребувано з Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори м.Миколаєва копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник Миколаївської міської ради в призначене судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просила прийняти на підставі наданих доказів, відповідно до чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріли справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 6.11.1960 року та свідоцтвом про укладення шлюбу від 05.09.1981 року серії НОМЕР_2 , згідно якого позивач змінила прізвище з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 ".

21.05.1998 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріаусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори за №1-745, згідно якого належну їй на праві власності частину квартири АДРЕСА_2 , заповіла своїй дочці ОСОБА_1 .

При цьому, позивач є власником 1/2 частини даної квартири на підставі рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 18.09.2006 року по справі № 2-3729.

Згідно інформації з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб від 19.01.2022 року, №11.21-, ОСОБА_1 з 1993 року і по теперішній час зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 09.07.2012 року.

19.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Третьої Миколаївської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, у зв`язку з ненаданням доказів спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та пропуском встановленого законом строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до інформації наданої Третьою Миколаївською державної нотаріальною конторою №586/01-16 від 19.07.2023 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась

З урахуванням положень ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з тим, що на момент смерті матері остання фактично проживала разом з нею у кв. АДРЕСА_2 , проте не була зареєстрована за вказаною адресою.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведених підстав, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічний правовий висновок містяться у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17 (провадження № 61-44149св18)

На підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, позивачем було надано акт від 24.01.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 з січня 2009 року по день смерті її матері ОСОБА_3 постійно проживала разом за адресою АДРЕСА_1 ; довідку ФОП ОСОБА_9 від 03.02.2022 року, щодо здійснення ОСОБА_1 оплати витрат на поховання ОСОБА_3 ..

Факт постійного позивачки разом з ОСОБА_3 у період з січня 2009 року по момент смерті матері також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки.

З урахуванням вищевикладеного, під час розгляду справи, підтверджено, факт постійного проживання позивачки з матір`ю ОСОБА_3 на момент її смерті, за місцем проживання спадкодавця, за адресою АДРЕСА_1 .

Оскільки позивач, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від неї, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задолволенню

Керуючись ст.ст258,259,263-265,352,354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Головуючий суддя І.О. Притуляк