ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7372/23 Справа № 199/1918/23 Суддя у 1-й інстанції - Богун О.О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2023 року,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання наказу незаконним та стягнення частини середнього заробітку,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання наказу незаконним та стягнення частини середнього заробітку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалась на те, що з 1998 року та по теперішній час працює у структурному (виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на таких посадах: З 1998 по 2000 займала посаду лікаря-інтерна гінекологічного відділення у структурному(виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця». З 2000 року по 2011 рік займала посаду лікаря акушера-гінеколога у гінекологічному відділенні у структурному(виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця»; З 2011 року по січень 2012 року займала посаду лікаря акушера-гінеколога гінекологічного відділення у структурному(виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» З лютого 2012 року по жовтень 2012 року працювала на посаді лікаря акушера- гінеколога відділення у структурному(виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця». З жовтня 2012 року по 2019 рік працювала на посаді лікаря акушера-гінеколога акушерського відділення у структурному(виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця». З 2019 року по теперішній час працюю на посаді лікаря акушера-гінеколога акушерського відділення стаціонару у структурному(виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Наказом № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» за підписом генерального директора структурного (виробничого) підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Олегом Постоловим встановлено з 07 грудня 2022 року режим простою в акушерському відділені. Всі працівники, які працювали в вищезазначеному відділенні потрапили під простій, в тому числі й я, ОСОБА_1 , яка працювала в акушерському відділенні на посаді лікаря акушера-гінеколога. Вищезазначений наказ був виданий з метою організації безперебійної роботи залізничного транспорту, ефективної організації діяльності AT «Укрзалізниця» в умовах дії правового режиму воєнного стану та падіння обсягів робіт на час обмеженого енергопостачання та зв`язку, на виконання зобов`язання AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №Ц/3-86/599-22 та вказівки AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №ЦЦУП-10/761 та зобов`язання філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» від 01.12.2022 року ЦОЗ- 07/3217. Однак позивач вважає Наказ № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» в частині оголошення простою в акушерському відділенні щодо ОСОБА_1 незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляде на наступне: Наказ № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ», яким встановлено з 07.12.2022 року режим простою в акушерському відділенні не містить жодного посилання на підставі яких нормативно-правових актів введено такий простій, а тому законність вищезазначеного наказу є сумнівним, оскільки такий наказ в площині нормативно-правового обґрунтування нічим не підтверджується. Наказ № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ», яким встановлено з 07.12.2022 року режим простою в акушерському відділенні, не містить обґрунтованої причини введення такого простою, а посилання відповідача у вищезазначеному наказі на мету організації безперебійної роботи залізничного транспорту, ефективної організації діяльності AT «Укрзалізниця» в умовах дії правового режиму воєнного стану та падіння обсягів робіт на час обмеженого енергопостачання та зв`язку, на виконання зобов`язання AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №Ц/3-86/599-22 та вказівки AT«Укрзалізниця» від 30.11.2022 №ЦЦУП-10/761 та зобов`язання філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» від 01.12.2022 року ЦОЗ-07/3217 - є дуже абстрактним, адже відповідач був зобов`язаний зазначити обставини, які б свідчили про відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи позивачем, а також не наведено посилання на докази таких обставин, зокрема на такі, які б свідчили про об`єктивну неможливість здійснення роботи позивачем саме через введення воєнного стану. До того ж листи та зобов`язання на які посилається відповідач у своєму наказі, як на підстави встановлення простою в акушерському відділенні та положення про виробничий підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» не наділяли виробничий підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» повноваженнями встановлювати простій в акушерському відділенні, оскільки: Вказівка AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №ЦЦУП-10/761 вимагає від структурних підрозділів AT «Укрзалізниці» виключно «перелік працівників до яких планується застосування режиму простою», а інформації щодо покладення на відповідача прав та обов`язків встановлювати режим простою в акушерському відділенні структурного (виробничого) підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» немає. У зобов`язаннях AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №Ц/3-86/599-22 та філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» від 01.12.2022 року ЦОЗ-07/3217 міститься посилання на підпункти 1.2. пунктів 1 в яких зазначено: «Розробити заходи щодо раціонального використання трудових ресурсів, у тому числі шляхом затвердження графіків чергування, переведення у простій, надання відпустки без збереження заробітньої плати, запровадження неповного робочого тижня/дня, зміни істотних умов праці, призупинення дії трудових договорів з працівниками (у випадку, якщо окремі процеси не виконуються, не будуть виконуватись або неможливо їх виконати у період воєнного Утану на час обмеженого енергопостачання та зв`язку)», тобто покладення цими лиспщми на відповідача прав та обов`язків встановлювати режим простою в акушерському відділенні структурного (виробничого) підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» - немає. Як зазначено у підпункті 11 пункту 5.3 Розділу 5 Положення про виробничий підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» «Генеральний директор Виробничого підрозділу Філії на підставі довіреності та у межах своїх повноважень на підставі делегованого Філією права, приймає та звільняє працівників Виробничого підрозділу Філії з роботи, згідно зі штатним розписом та діючими Номенклатурами посад Товариства та Філії; після погодження з директором виконавчої філії здійснює укладання, внесення змін та припинення дії трудового договору.», натомість, делегованого Філією права виробничому підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» про запровадження простою в акушерському відділенні, а також погодження з директором виконавчим Філії Наказу № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» в частині запровадження режиму простою в акушерському відділенні - не було. Отже, на думку позивача вищезазначені листи та положення про виробничий підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» не наділяли структурний (виробничий) підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» правами та обов`язками застосовувати режим простою у акушерському відділенні, а тому звідси випливає, що Наказ № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» в частині оголошення простою в акушерському відділені вчинений без відповідних на те повноважень. Окрім того, ОСОБА_1 є членом Первинної профспілкової організації дорожньої клінічної лікарні придніпровської залізниці від 05 грудня 2012 року. Простій в свою чергу, який запроваджений наказом № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» до акушерського відділення, зокрема щодо ОСОБА_1 повинен бути погоджений з Первинною профспілковою організацією дорожньої клінічної лікарні придніпровської залізниці, оскільки простієм є зміна та впровадження нового режиму праці. Натомість, структурний (виробничий) підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» проігнорував вимоги пункту 4.2 Колективного договору та не погодив простій, який запроваджений наказом № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» до акушерського відділення, зокрема щодо ОСОБА_1 , а також належним чином нікого не повідомив про причини такого непогодження. Отже, позивач вважає, що непогодження режиму простою, який запроваджений наказом № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» зокрема щодо неї з Первинною профспілковою організацією дорожньої клінічної лікарні придніпровської залізниці підтверджує факт нелегітимності наказу № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» в частині запровадження режиму простою щодо ОСОБА_1 . У період незаконного простою у виробничому підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» оплата праці за час простою проводилася лише в розмірі 2/3 посадового окладу, що підтверджується довідками про доходи №92 від 24 лютого 2023 року № 93 від 24.02.2023 року. Так, середня заробітна плата за один календарний місяць роботи за період з січня 2022 по листопад 2022 рік (11 місяців) (невраховуючі період простою за грудень 2022 року, січень 2023 року) складає 17 044,00 грн.. Загальний розмір оплати праці за період простою (грудень 2022 року, січень -2023 року) складає 9775.01 грн. Отже, частина недоплаченого середнього заробітку за період простою, зокрема за грудень 2022 року та січень 2023 року складає 24 313.11 грн. Детальний розрахунок частини недоплаченого середнього заробітку за період простою: 17 044,00 х2 = 34 088.12 грн.(Середня заробітна плата за два календарних місяці) 34 088.12 грн.(Середня заробітна плата за два календарних місяці) - 9775.01 грн. (Загальний розмір оплати праці за період простою (грудень 2022 року, січень 2023 року) = складає 24313.11 грн. Посилаючись на вище викладене позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора виробничого підрозділу Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 05 грудня 2022 року № 243 «Про організацію ДКЛ ЗТ» в частині встановлення ОСОБА_1 простою з 07 грудня 2022 року; Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця`на користь ОСОБА_1 різницю у заробітній платі за час простою в сумі 24313.11 грн., а також судові витрати по справі.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання наказу незаконним та стягнення частини середнього заробітку - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2023 року по справі № 199/1918/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги по справі №199/1918/23 в повному обсязі.

У відзиві Акціонерне товариство "Українська залізниця" на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2023 року просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.05.2023 року у справі № 199/1918/23 - без змін.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 1998 року та по теперішній час позивач працювала та працює у структурному (виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на таких посадах:

З 1998 по 2000 займала посаду лікаря-інтерна гінекологічного відділення у структурному(виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

З 2000 року по 2011 рік займала посаду лікаря акушера-гінеколога у гінекологічному відділенні у структурному (виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця»;

З 2011 року по січень 2012 року займала посаду лікаря акушера-гінеколога гінекологічного відділення у структурному (виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця»;

З лютого 2012 року по жовтень 2012 року працювала на посаді лікаря акушера- гінеколога відділення у структурному (виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця»;

З жовтня 2012 року по 2019 рік працювала на посаді лікаря акушера-гінеколога акушерського відділення у структурному(виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця»;

З 2019 року по теперішній час працює на посаді лікаря акушера-гінеколога акушерського відділення стаціонару у структурному (виробничому) підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Наказом № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» за підписом генерального директора структурного (виробничого) підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Олегом Постоловим встановлено з 07 грудня 2022 року режим простою в акушерському відділені. Всі працівники, які працювали в вищезазначеному відділенні потрапили під простій, в тому числі й позивач ОСОБА_1 , яка працювала в акушерському відділенні на посаді лікаря акушера-гінеколога.

Вищезазначений наказ був виданий з метою організації безперебійної роботи залізничного транспорту, ефективної організації діяльності AT «Укрзалізниця» в умовах дії правового режиму воєнного стану та падіння обсягів робіт на час обмеженого енергопостачання та зв`язку, на виконання зобов`язання AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №Ц/3-86/599-22 та вказівки AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №ЦЦУП-10/761 та зобов`язання філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» від 01.12.2022 року ЦОЗ- 07/3217.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022) на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан.

Відповідно до п. 3 вищезазначеного Указу Президента, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39,41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На період воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

Зважаючи на зазначене, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 43 Конституції України, а саме щодо права кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Права кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі ст. 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Простій може застосовуватись роботодавцем як до підприємства (установи, організації) в цілому так і до окремих його структурних підрозділів, або певних працівників.

Зважаючи на зазначене, якщо роботодавець не має можливості забезпечити повноцінну роботу підприємства, його окремих структурних підрозділів, або певних працівників він має право оголосити простій. Отримання згоди працівників на оголошення простою чинним законодавством не передбачено.

Статтею 113 КЗПП України передбачено, що час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 23.10.2007 року № 257/06/187-07 «Щодо організації роботи під час простою на підприємстві», простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 221 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану» надано право керівникам державних органів, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні в межах фонду заробітної плати, передбаченого у кошторисі, самостійно визначати розмір оплати часу простою працівників, але не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові тарифного розряду (посадового окладу).

Відповідно до ст.64 Господарського кодексу України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною 2 ст. 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Відповідно до Положення про виробничий підрозділ ДКЛ ЗТ філії «ЦОЗ» AT «Укрзалізниця», виробничий підрозділ перебуває у виробничому та управлінському адміністративному підпорядкуванні Філії «Центр охорони здоров`я»

Пунктом 10 Положення передбачено, що виробничий підрозділ здійснює свою діяльність у межах, визначених законодавством, Статутом Товариства, рішеннями відповідних органів Товариства, Положенням про Філію та цим Положенням.

Виробничий відділ має право вчиняти інші дії, які необхідні для здійснення господарської діяльності Виробничого підрозділу Філії а також вирішувати зокрема інші кадрові питання Виробничих підрозділів Філії в межах повноважень, визначених цим Положенням.

Розділом 10 Положення не передбачено, що Виробничий підрозділ зобов`язаний узгоджувати з Філією питання що стосуються встановлення простою.

Відповідно до розділу 5 Положення, генеральний директор Виробничого підрозділу здійснює поточне керівництво та управління діяльністю Виробничого підрозділу, видає та підписує від імені Виробничого підрозділу розпорядчі документи (накази) тощо.

Вказаним пунктом також не передбачено зобов`язання генерального директора узгоджувати з Філією питання що стосуються встановлення простою.

Крім того, посилання Позивача на підпункт 11 п.5.3 Розділу 5 Положення є необгрунтованим, адже п.п. 11 п.5 розділу 5 Положення відноситься до правовідносин які пов`язані з укладанням, внесенням змін та припинення трудового договору.

В даному випадку ні укладання, ні внесенні змін або припинення трудового договору з позивачем не відбулось, Позивач продовжує як і інші працівники акушерського відділення працювати в ДКЛ ЗТ філії «ПОЗ» AT «Укрзалізниця» але в умовах вимушеного режиму простою.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (в редакції станом на день видання оспорюваного наказу) призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних-та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

При запровадженні режиму простою відповідачем було дотримано гарантії з оплати праці, які закріплені у статті 113 КЗпП України та постанові Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 221, що підтверджується матеріалами справи, а саме довідками про доходи позивача.

Враховуючи вище викладене, судом першої інстанції не встановлено порушеного права позивача, отже суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вимоги позивача не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, оскільки ні укладання, ні внесенні змін або припинення трудового договору з позивачем не відбулось, позивач продовжує працювати на своїй посаді в ДКЛ ЗТ філії «ПОЗ» AT «Укрзалізниця», але в умовах вимушеного режиму простою й відповідачем було дотримано гарантії з оплати праці, які закріплені у статті 113 КЗпП України та постанові Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 221.

Доводи апеляційної скарги, що позивач є членом Первинної профспілкової організації дорожньої клінічної лікарні Придніпровської залізниці та простій запроваджений наказом 243 від 05 грудня 2022 року повинен бути погоджений з Первинною профспілковою організацією дорожньої клінічної лікарні Придніпровської залізниці, оскільки простій є зміна та впровадження нового режиму праці, на що суд першої інстанції не звернув уваги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено, що на період воєнного стану призупиняється дія статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та відповідні норми колективних договорів.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не правильно застосовано положення ст.34 КЗпП України, що має ознаки дискримінації працівників ДКЛ ЗТ філії «ПОЗ» AT «Укрзалізниця», колегія суддів ставиться критично, оскільки ст.34 КЗпП України роз`яснює поняття простою і не містить жодних посилань на кількісний склад працівників, якій можуть бути відправлені у нього й простій може бути застосовано навіть до одного працівника, у разі відсутності організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, виникнення невідворотної сили або інших обставин.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, колегія суддів не приймає до уваги оскільки, такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова