ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4313/23 Справа № 214/1429/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Зубакової В.П.,Остапенко В.О.

за участю секретаря судового засідання Приймак Н.М.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 , яка є правонаступником первісного кредитора (іпотекодержателя) Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксаниа Федорівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 214/1429/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка є правонаступником первісного кредитора (іпотекодержателя) Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович, про припинення договору іпотеки, зобов`язання вчинити певні дії, скасування державної реєстрації,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 ,

на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року (суддя Ткаченко А.В.), повне судове рішення складено 03 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

11 березня 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з зазначеним позовом, з урахуванням уточнень, в обґрунтування якого послалась на те, що 19 травня 2008 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Райффайзен Банк Аваль» генеральну кредитну угоду № МО14/03-03/239, за якою отримала кредит. У свою чергу, на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_2 уклала з банком договір іпотеки № МО14/03-03/239/1 від 19 травня 2008 року. До січня 2016 року ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором виконувала належним чином, сплативши загалом 3 631 140 грн. 81 коп., з`ясувавши для себе, що ця сума перевищує кредитні зобов`язання. У зв`язку з цим представник ОСОБА_4 , діючи від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, звернулася з письмовою пропозицією до АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо припинення дії вказаних договорів, акцентуючи увагу, що кредитні кошти було надано в еквіваленті 70 000 доларів США по курсу НБУ на день укладення правочину, хоча фактично кредит видано в національній валюті 353 500 грн. 00 коп. шляхом видачі коштів готівкою через касу банку. Виходячи з розміру тіла кредиту, відсотків підлягала поверненню сума в гривневому еквіваленті 678 095 грн. 87 коп., в той час як позичальник вже сплатила 3 631 140 грн. 81 коп., що понад 5 разів перевищує розмір взятих ОСОБА_1 кредитних зобов`язань. Окремо зауважила, що кредитний договір №МО14/03-03/239 від 19 травня 2008 року не зазначений, як додаткова угода, і не є самостійним договором, а відтак правовий статус цього документу, на переконання представника позивачів, є сумнівним. У зв`язку з вказаними обставинами представник пропонувала банку припинити дію кредитного та іпотечного договорів шляхом підписання додаткових угод до них. Пропозицію банк отримав у грудні 2016 року, однак відповідь не надав, що стало причиною її звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року замінено первісного відповідача Публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль на ОСОБА_3 .

Після здійснення заміни первісного відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником ОСОБА_3 , представник позивача уточнила підстави позову, наполягаючи на необхідності припинення дії договору іпотеки у зв`язку з повним виконанням позичальником зобов`язань. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 як майновий поручитель взяла на себе гарантування виконання зобов`язань в сумі 678 095 грн. 87 коп., в той час як фактично ОСОБА_1 сплатила банку 3 631 140 грн. 81 коп., договір іпотеки має бути визнаний припиненим. Крім того, з огляду на відсутність нотаріального посвідчення договору відступлення прав за договором іпотеки (що суперечить п.п.2 п.2 договору відступлення прав вимоги №29-06/17 від 29 червня 2017 року та п.п.9.3 п.9 договору іпотеки, ч.1 ст.220 ЦК України), такий правочин щодо зміни іпотекодержателя є нікчемним та не може породжувати жодних правових наслідків на користь відповідача ОСОБА_3 . Відтак на підставі ст.ст.599, п.1 ч.1 ст.593 ЦК України представник вважала за можливе припинити дію договору іпотеки та зобов`язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. як реєстратора внести до реєстру відомості про припинення іпотеки та скасувати заборони, накладені на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . На переконання представника, здійснюючи реєстрацію із заміни іпотекодержателя на ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дацко Я.О., вчинив реєстраційну дію в порушення п.1 ч.3 ст.10, ст.ст.24, 37, 38 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та за відсутності нотаріально посвідченого правочину.

В останній редакції позовної заяви від 03 грудня 2019 року (т.3 а.с.27-28), позивачі зазначили відповідачами ОСОБА_3 , яка є правонаступником первісного кредитора (іпотекодержателя) Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович, та просили суд: припинити дію договору іпотеки №МО14/03-03/239/1 від 19 травня 2008 року та зобов`язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. внести до Державного реєстру відомості про припинення іпотеки та скасувати заборони, накладені на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю, окремо розташовану одноповерхову будівлю кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком загальною площею 137,5 кв.м., а загалом площею 255 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 ; скасувати державну реєстрацію, здійснену приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Данич О.Ф. на користь ОСОБА_3 .

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2021 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову: заборонено ОСОБА_3 та будь-яким третім особам, в тому числі Південно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро), іншим державним реєстраторам, нотаріусам, колекторським компаніям здійснювати будь-які дії на підставі Договору іпотеки № МО14/03-03/239/1 від 19 травня 2008 року щодо предмету іпотеки окремо розташованої одноповерхової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком, загальною площею 137,5 кв.м., загальною площею 255,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які спрямовані на зміну власника вищезазначеного об`єкту та зміну власника в інший спосіб відчуження і передачу прав на цей об`єкт (т.3 а.с.125-126, 133-136).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року позовні вимоги за зміненою позовною заявою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , яка є правонаступником первісного кредитора (іпотекодержателя) Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович, про припинення дії договору іпотеки, зобов`язання вчинити певні дії, скасування державної реєстрації залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України недоплачений судовий збір в сумі 1044 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України недоплачений судовий збір в сумі 1044 грн. 00 коп.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2021 року у вигляді заборони ОСОБА_3 та будь-яким третім особам, в тому числі Південно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро), іншим державним реєстраторам, нотаріусам, колекторським компаніям здійснювати будь-які дії на підставі Договору іпотеки № МО14/03-03/239/1 від 19 травня 2008 року щодо предмету іпотеки окремо розташованої одноповерхової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком, загальною площею 137,5 кв.м., загальною площею 255,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які спрямовані на зміну власника вищезазначеного об`єкту та зміну власника в інший спосіб відчуження і передачу прав на цей об`єкт - продовжують діяти протягом 90 днів після набрання рішенням законної сили, після чого втрачають силу.

Рішення суду мотивована тим, що кредитні зобов`язання ОСОБА_1 є діючими та за відсутності доказів їх належного виконання підстави вважати їх припиненими у зв`язку з повним виконання відсутні, а відтак і правові підстави для задоволення вимог про визнання припиненою іпотеки, яка має акцесорний характер по відношенню до основного зобов`язання, із скасуванням обтяжень, також відсутні.

Судом не встановлено жодних порушень в діях приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. при проведенні як державним реєстратором державної реєстрації Шибко Ю.О. іпотекодержателем, оскільки договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 29 червня 2017 року, укладений між ТОВ Стандард Фінанс Групп (іпотекодержатель/ кредитор) та ОСОБА_3 (новий кредитор), був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №2187. Жодних порушень щодо його форми та змісту, які б виключали можливість нотаріального посвідчення та реєстрації договору, із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено не було. При посвідченні та реєстрації договору нотаріус пересвідчилась у відсутності заставної, інших обтяжень на предметі іпотеки, заборон на відчуження на користь третіх осіб за іншими договорами, які б виключали можливість перереєстрації прав за цим договором за новим іпотекодержателем, про що зазначено в п.6.10 договору (т.1 а.с.243). Доказів, які б свідчили про недійсність договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, його нікчемність сторона позивача не надала, як і доказів оспорювання цього договору у встановленому законом порядку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , посилається на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування судом обставин справи, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким: припинити дію Договору іпотеки №МО14/03-03/239/1 від 19.05.2008 року та скасувати реєстраційні дії, а саме такі записи: запис від 19 травня 2008 року №7213370, здійснений реєстратором приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. стосовно нерухомого майна окремо розташованої одноповерхової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком загальною площею 137,5 кв.м., а загалом площею 255 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; запис від 01 липня 2017 року №35943098, здійснений реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу стосовно нерухомого майна окремо розташованої одноповерхової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком загальною площею 137,5 кв.м., а загалом площею 255 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; запис від 27 травня 2021 року № 4223266, та записи № 42253552, № 42253510 від 01 червня 2021 року, здійснені приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциним І.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 58474441 від 01 червня 2021 року, щодо об`єкта нерухомості окремо розташованої одноповерхової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком загальною площею 137,5 кв.м., а загалом площею 255 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на незаконність ухвали суду першої інстанції про відмову у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог, а тому просить суд апеляційної інстанції розглянути уточнений позов та задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Вважають, що ОСОБА_2 , як майновий поручитель, взяла на себе гарантування виконання зобов`язань в сумі 678 095 грн. 87 коп., в той час як фактично ОСОБА_1 сплатила банку 3 631 140 грн. 81 коп., у зв`язку з чим договір іпотеки має бути визнаний припиненим.

Наполягають на тому, що судом не було врахованого постанову Верховного Суду України від 04.09.2019 року по справі №906/1174/18, де вказано, що у разі, якщо відступлена за спірним договором шляхом купівлі-продажу грошова вимога перевищує ціну відступлення, що є очевидною істотною вимогою визнання такого договору, як факторингу, а не цесії. У договорів відступлення, укладеному із ОСОБА_3 , чітко підтверджується, що за 404 000,00 грн. новий кредитор набула право на стягнення 1 014 696,61 грн., але суд не надав цьому оцінки.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином їх представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала.

ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. в судове засіданні не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. в судове засіданні не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

19 травня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» як кредитором та ОСОБА_1 як позичальником була укладена генеральна кредитна угода № М014/03-03/239, на основі якої того ж дня 19 травня 2008 року, укладений кредитний договір № М014/03-03/240, за умовами якого позичальник ОСОБА_1 отримала перший транш у розмірі 70 000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 14,75 % річних за користування кредитом до 18 травня 2018 року включно (т.1 а.с.13-14, а.с.21).

Відповідно до частини №1 кредитного договору, банк надав позичальникові кредит на споживчі цілі, у валюті кредиту долар США в розмірі 70 000 доларів США. Повернення грошових коштів відбувається ануїтентними платежами згідно з графіком погашення кредиту (т.1 а.с.19-20): кожного місяця до 20 числа позичальник повинна вносити платежі на погашення кредиту в розмірі 1118 доларів США 65 центів (за виключенням першого місця кредитування у червні 2008 року розмір платежу визначений 1157 доларів США 63 центи), останній платіж у червні 2018 року. Цей платіж включає як погашення боргу, так і сплату процентів за користування кредитом.

У п.1.11 частини № 2 кредитного договору міститься застереження, що усі платежі для повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом повинні здійснюватися позичальником у валюті кредиту, в строки та на умовах, встановлених договором. Інші платежі згідно з умовами кредитного договору розраховуються у валюті кредиту і підлягають сплаті у валюті України, виходячи з валютного курсу НБУ на день сплати (т.1 а.с.15-18).

Пунктом 8.3 частини № 2 кредитного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (дата договору) та діє до виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому договору в повному обсязі (т.1 а.с.18-зворот).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 19 травня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» як іпотекодержателем та ОСОБА_5 (дійсне прізвище ОСОБА_6 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13 червня 2009 року, т.1 а.с.9), як іпотекодавцем, було укладено договір іпотеки №М014/03-03/239/1, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та зареєстрований в реєстрі за №4182 (т.1 а.с.22-24).

Предметом договору іпотеки відповідно до п.1.1 є забезпечення вимог іпотекодержателя, що витікають з Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року (кредитного договору), укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та боржником ОСОБА_7 , а також додаткових угод до неї, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого боржник зобов`язується перед іпотекодержателем повернути кредит в розмірі 70 000 доларів США або еквівалента в інших валютах по курсу НБУ на день укладення договору, сплатити проценти за користування ним, комісійну винагороду, неустойку в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно нежитлова будівля, окремо розташована одноповерхова будівля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком загальною площею 137,5 кв.м., загальна площа 255,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить іпотекодавцю ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу ВВС №570059 від 22 квітня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко І.М., зареєстрованого в реєстрі за №1605; право власності зареєстроване за ОСОБА_5 23 квітня 2004 року КП «Криворізьке БТІ» , запис в реєстровій книзі №7Н-338, запис №2938, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно №101961 (т.1 а.с.22-зворот).

У розділі 7 договору іпотеки регламентовано строк дії договору, а саме передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення. Право іпотеки, та відповідно і цей договір, припиняє чинність у разі: припинення боргового зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою; знищення (втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодавець не замінив або не відновив предмет іпотеки; реалізації предмету іпотеки; набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором, права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку (т.1 а.с.24).

Положеннями п.3.3 Генеральної угоди сторони погодили, що з підписанням цієї Угоди сторони домовились, що будь-яке порушення позичальником умов угоди та кредитних договорів, укладених в рамках цієї угоди, повинно розглядатись, як істотне порушення Угоди, яке надає право Банку в порядку, передбаченому цією угодою та /або діючим законодавством України, незалежно від встановлених угодою строків виконання зобов`язання, вимагати від позичальника повернення кредиту та інших передбачених угодою платежів.

З огляду на те, що позичальник ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків у встановлені графіком погашення кредиту строки не виконала, кредит та проценти за його користування не сплатила в повному обсязі, тому ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» скористався правом на дострокове стягнення з неї кредиту шляхом пред`явлення позову до суду.

З довідки ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», долученої позивачами до позову при зверненні до суду, слідує, що станом на 25 січня 2016 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року складає 32 812 доларів США 23 центи, з яких: заборгованість по сумі кредиту 28 999 доларів США 64 центи, нараховані проценти 339 доларів США 08 центів, прострочені проценти 3473 доларів США 51 цент (т.1 а.с.25).

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2016 року у справі №215/1492/16-ц позов ПАТ Райффайзен Банк Аваль» задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року у розмірі 33 139 доларів США 47 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 22 лютого 2016 року складає 889 985,72 грн. та витрати зі сплати судового збору 13 349,79 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2017 року заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області 15 травня 2018 року у справі №215/1492/16-ц задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року скасовано та ухвалене нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року в розмірі 33 139 доларів США 47 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 22 лютого 2016 року складає 889 985,72 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 13 349,79 грн. (т.2 а.с.92-97).

Вирішуючи спір про стягнення заборгованості, суди першої та апеляційної інстанцій визнали доведеним факт допущення порушення ОСОБА_1 виконання кредитних зобов`язань, наявність у неї заборгованості за кредитним договором, доказів на спростування якої вона не надала. Ухвалюючи рішення, суди вважали належними доказами надані банком розрахунки заборгованості за кредитним договором № М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року у розмірі 33139,47 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (на дату розрахунку 22 лютого 2016 року) складає 889985,72 грн. з яких: 28999,64 доларів США заборгованість за кредитом, в тому числі 3428,55 доларів США прострочена заборгованість за кредитом; 4139,83 доларів США заборгованість за відсотками, в тому числі 3835,97 доларів США прострочена заборгованість за відсотками. Позаяк, при вирішенні спору суди першої та апеляційної інстанцій вважали доведеним факт укладення кредитного договору саме в іноземній валюті та погодження сторонами виконання зобов`язань в іноземній валюті долар США, а тому доводи представника позивача щодо правомірності виконання позичальником зобов`язань шляхом сплати кредиту в гривні України є неспроможними.

29 червня 2017 року ПАТ Райффайзен Банк Аваль (первісний кредитор) відступило за плату ПАТ Юнекс Банк (новому кредитору), належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор замінило первісного кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі (№М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року на основі Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року, який укладено між ВАТ Райффайзен банк Аваль та Боржником ( ОСОБА_1 ) та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором (т.1 а.с.212-214, 215). Розмір таких вимог станом на день укладення договору відступлення прав вимоги склав 38 906 доларів США 90 центів (т.1 а.с.215).

Згідно з актом приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 29 червня 2017 року (т.1 а.с.217), ПАТ Райффайзен Банк Аваль передав, а ПАТ Юнекс Банк прийняло, зокрема документи судового та/або виконавчого провадження пов`язаного з правом вимоги за кредитним договором № М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року на основі Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року за домовленістю.

29 червня 2017 року ПАТ Райффайзен Банк Аваль (іпотекодержатель/первісний кредитор) та ПАТ Юнекс Банк (новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №2175 (т.1 а.с.218-220), з підписанням сторонами акту приймання-передачі до цього договору.

29 червня 2017 року ПАТ Юнекс Банк (кредитор) відступає за плату ТОВ Стандард фінанс групп (новому кредитору) належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону у кредитному договорі (№ М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року на основі Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року, який укладено між ВАТ Райффайзен банк Аваль та Боржником ( ОСОБА_1 ), та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором (т.1 а.с.227-231). Розмір таких вимог станом на день укладення договору відступлення прав вимоги склав 38 906 доларів США 90 центів (т.1 а.с.232).

Згідно з актом приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 29 червня 2017 року, ПАТ Юнекс Банк передав, а ТОВ Стандард фінанс групп прийняло, зокрема документи судового та/або виконавчого провадження, пов`язаного з правом вимоги за кредитним договором №М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року на основі Генеральної кредитної угоди №М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року (т.1 а.с.234).

29 червня 2017 року ПАТ Юнекс Банк (іпотекодержатель/ кредитор) та ТОВ Стандард фінанс групп (новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №2174 (т.1 а.с.221-224), з підписанням сторонами акту приймання-передачі до цього договору (т.1 а.с.225).

29 червня 2017 року було укладено договір відступлення права вимоги №29-06/17 (т.1 а.с.203-207, 208), згідно умов якого ТОВ Стандард Фінанс Групп (кредитор) відступило за плату ОСОБА_3 (новому кредитору) належні йому права вимоги за кредитним договором (№ М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року на основі Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року, який укладено між ВАТ Райффайзен банк Аваль та Боржником ( ОСОБА_1 ), разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до нього). Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідклично та без можливості зворотного відступлення (викупу) (п.2.1.-2.2.).

Згідно з актом приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 29 червня 2017 року, ТОВ Стандард фінанс групп передало, а ОСОБА_3 прийняла, зокрема документи судового та/або виконавчого провадження пов`язаного з правом вимоги за кредитним договором №М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року на основі Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року (т.1 а.с.210).

29 червня 2017 року ТОВ Стандард Фінанс Групп (іпотекодержатель/ кредитор) та ОСОБА_3 (новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №2187 (т.1 а.с.242-243), з підписанням сторонами акту приймання-передачі до цього договору (т.1 а.с.244). Відповідні зміни щодо іпотекодержателя у зв`язку з відступленням прав вимоги внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. (т.1 а.с.245).

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року у справі №215/1492/16-ц здійснено заміну сторони стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_3 (т.2 а.с.118). Правомірність набуття ОСОБА_3 статусу нового кредитора / іпотекодержателя та відповідно стягувача в рамках виконання рішення у справі №215/1492/16-ц також підтверджена постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року (т.2 а.с.122-123).

13 червня 2018 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року в справі №215/1492/16-ц видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 33 139 доларів США 47 центів та витрат зі сплати судового збору 13 349 грн. 79 коп. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 17 травня 2021 року (т.2 а.с.126).

Постановою приватного виконавця від 25 січня 2020 року відкрито виконавче провадження №61073473 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа. Стягувачем визначено ОСОБА_3 з урахуванням заміни стягувача ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року, залишеної без змін за результатами апеляційного перегляду постановою від 15 травня 2018 року (т.2 а.с.122-123).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Так, кредитні зобов`язання ОСОБА_1 є діючими та за відсутності доказів їх належного виконання підстави вважати їх припиненими у зв`язку з повним виконання відсутні, а відтак і правові підстави для задоволення вимог про визнання припиненою іпотеки, яка має акцесорний характер по відношенню до основного зобов`язання, із скасуванням обтяжень, також відсутні.

Жодних порушень в діях приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. при проведенні як державним реєстратором державної реєстрації Шибко Ю.О. іпотекодержателем судом не встановлено, оскільки договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 29 червня 2017 року, укладений між ТОВ Стандард Фінанс Групп (іпотекодержатель/ кредитор) та ОСОБА_3 (новий кредитор), був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №2187. Жодних порушень щодо його форми та змісту, які б виключали можливість нотаріального посвідчення та реєстрації договору, із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено не було. При посвідченні та реєстрації договору нотаріус пересвідчилась у відсутності заставної, інших обтяжень на предметі іпотеки, заборон на відчуження на користь третіх осіб за іншими договорами, які б виключали можливість перереєстрації прав за цим договором за новим іпотекодержателем, про що зазначено в п.6.10 договору (т.1 а.с.243). Доказів, які б свідчили про недійсність договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, його нікчемність сторона позивача не надала, як і доказів оспорювання цього договору у встановленому законом порядку.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, є правильним та таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Судом встановлено, що 29 червня 2017 року ТОВ Стандард Фінанс Групп (іпотекодержатель/ кредитор) та ОСОБА_3 (новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №2187 (т.1 а.с.242-243), з підписанням сторонами акту приймання-передачі до цього договору (т.1 а.с.244). Відповідні зміни щодо іпотекодержателя у зв`язку з відступленням прав вимоги внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. (т.1 а.с.245).

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору).

Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання в повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном.

Системний аналіз зазначених вище норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що після сплати боржником перед банком боргу у повному обсязі, кредитний договір припиняється у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання за кредитним договором, а отже, і припиняється дія всіх забезпечувальних договорів.

Схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/26402/20, постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц.

Судом встановлено, що 19 травня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» як кредитором та ОСОБА_1 як позичальником була укладена генеральна кредитна угода №М014/03-03/239, на основі якої того ж дня 19 травня 2008 року, укладений кредитний договір №М014/03-03/240, за умовами якого позичальник ОСОБА_1 отримала перший транш у розмірі 70 000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 14,75 % річних за користування кредитом до 18 травня 2018 року включно (т.1 а.с.13-14, а.с.21).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 19 травня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» як іпотекодержателем та ОСОБА_5 (дійсне прізвище ОСОБА_6 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13 червня 2009 року, т.1 а.с.9), як іпотекодавцем, було укладено договір іпотеки №М014/03-03/239/1, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та зареєстрований в реєстрі за №4182 (т.1 а.с.22-24).

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2016 року у справі №215/1492/16-ц позов ПАТ Райффайзен Банк Аваль» задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року у розмірі 33 139 доларів США 47 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 22 лютого 2016 року складає 889 985,72 грн. та витрати зі сплати судового збору 13 349,79 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2017 року заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області 15 травня 2018 року у справі №215/1492/16-ц задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року скасовано та ухвалене нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року в розмірі 33 139 доларів США 47 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 22 лютого 2016 року складає 889 985,72 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 13 349,79 грн. (т.2 а.с.92-97).

13 червня 2018 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року в справі №215/1492/16-ц видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 33 139 доларів США 47 центів та витрат зі сплати судового збору 13 349 грн. 79 коп. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 17 травня 2021 року (т.2 а.с.126).

Постановою приватного виконавця від 25 січня 2020 року відкрито виконавче провадження №61073473 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа. Стягувачем визначено ОСОБА_3 з урахуванням заміни стягувача ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року, залишеної без змін за результатами апеляційного перегляду постановою від 15 травня 2018 року (т.2 а.с.122-123).

Доказів виконання зазначених судових рішень та погашення у повному обсязі обсязі заборгованості за кредитом суду не надано, а тому суд першої інстанціх дійшов вірного висновку про те, що кредитні зобов`язання ОСОБА_1 є діючими та за відсутності доказів їх належного виконання підстави вважати їх припиненими у зв`язку з повним виконання відсутні, а відтак і правові підстави для задоволення вимог про визнання припиненою іпотеки, яка має акцесорний характер по відношенню до основного зобов`язання, із скасуванням обтяжень, також відсутні.

Доводи ж апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 , як майновий поручитель, взяла на себе гарантування виконання зобов`язань в сумі 678 095 грн. 87 коп., в той час як фактично ОСОБА_1 сплатила банку 3 631 140 грн. 81 коп., у зв?язку з чим договір іпотеки має бути визнаний припиненим, є неприйнятними та спростовуються матералами справи, адже, відповідно до п.1.1 договору іпотеки № М014/03-03/239/1 від 19 травня 2008 року, укладеному між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» як іпотекодержателем та ОСОБА_5 (дійсне прізвище ОСОБА_6 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13 червня 2009 року, т.1 а.с.9), як іпотекодавцем, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та зареєстрований в реєстрі за № 4182, предметом договору іпотеки є забезпечення вимог іпотекодержателя, що витікають з Генеральної кредитної угоди №М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року (кредитного договору), укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та боржником ОСОБА_7 , а також додаткових угод до неї, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого боржник зобов`язується перед іпотекодержателем повернути кредит в розмірі 70 000 доларів США або еквівалента в інших валютах по курсу НБУ на день укладення договору, сплатити проценти за користування ним, комісійну винагороду, неустойку в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору (т.1 а.с.22-24).

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (ст.650 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.655 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Згідно зі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом, наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України). При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктивний склад у частині кредитора. У разі існування зобов`язання забезпечувального характеру щодо головного зобов`язання, за яким відступається право вимоги, відповідні забезпечувальні права кредитора також передаються новому кредитору.

Статтею 513 ЦК України встановлено правила щодо форми договору про відступлення права вимоги, а саме: договір про відступлення права вимоги вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові; договір про відступлення права вимоги у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 29 червня 2017 року, укладений між ТОВ Стандард Фінанс Групп (іпотекодержатель/ кредитор) та ОСОБА_3 (новий кредитор), був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за № 2187. Жодних порушень щодо його форми та змісту, які б виключали можливість нотаріального посвідчення та реєстрації договору, із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено не було. При посвідченні та реєстрації договору нотаріус пересвідчилась у відсутності заставної, інших обтяжень на предметі іпотеки, заборон на відчуження на користь третіх осіб за іншими договорами, які б виключали можливість перереєстрації прав за цим договором за новим іпотекодержателем, про що зазначено в п.6.10 договору (т.1 а.с.243).

Встановивши відсутність порушень в діях приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. при проведенні як державним реєстратором державної реєстрації Шибко Ю.О. іпотекодержателем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні вимог щодо скасування державної реєстрації, здійсненої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Данич О.Ф. на користь ОСОБА_3 .

Колегією суддів не приймаються доводи апеляційної скарги про те, що судом не було врахованого постанову Верховного Суду України від 04.09.2019 року по справі № 906/1174/18, де вказано, що у разі, якщо відступлена за спірним договором шляхом купівлі-продажу грошова вимога перевищує ціну відступлення, що є очевидною істотною вимогою визнання такого договору, як факторингу, а не цесії. При цьому, у договорів відступлення, укладеному із ОСОБА_3 , читко підтверджується, що за 404 000,00 грн. новий кредитор набула право на стягнення 1 014 696,61 грн., але суд не надав цьому оцінки.

Так, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України).

При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором.

Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину.

Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.

Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

При цьому договір відступлення права вимоги та договір факторингу можуть мати схожі умови, проте їх правова природа, предмет та мета укладення суттєво відрізняються (п. 49 Постанови ВП ВС від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18), а правова природа відповідного договору незалежно від його назви 2 визначається, виходячи зі змісту прав та обов`язків сторін договору (п. 9.5 Постанови ВП ВС від 07 вересня 2022 року у справі № 910/16579/20).

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 3 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.

Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому (див. постанови ВП ВС від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, провадження № 12-1гс21, п. 57; від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20, п. 23).

Тому купівля права вимоги за іншою ціною, ніж вартість майна або сума грошових коштів, яку боржник за вимогою має передати кредитору, не свідчить про укладення сторонами договору факторингу.

Натомість обов`язковими ознаками договору факторингу є як надання фінансування фактором клієнту, так і повернення фінансування клієнтом фактору, причому з оплатою клієнтом цієї фінансової послуги (близькі за змістом висновки сформульовані в постановах ВП ВС від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, провадження № 12-1гс21, п. 48; від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20, п. 20).

У випадку купівлі-продажу права вимоги такі ознаки відсутні (постанова ВП ВС від 07 вересня 2022 року у справі № 910/16579/20 (провадження № 12-60гс21).

Наведеним вище спростовуються спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що договір відступленя прав вимоги №29-06/17 від 29 червня 2017 року, укладений між ТОВ Стандард Фінанс Групп та ОСОБА_3 , є договором факторингу.

За викладеного, суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат в частині сплати судового збору, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.О.Тимченко

Судді: В.П.Зубакова

В.О.Остапенко

Повне судове рішення складено 23 вересня 2023 року.

Головуючий О.О. Тимченко