ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1168/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №694/2481/22 Категорія: 310010000 Сакун Д.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Новіков О.М.
секретарПойнер В.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.05.2023 (повний текст складено 17.05.2023, суддя в суді першої інстанції Сакун Д.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

27 грудня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 17.09.2009 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис за №1951.В обґрунтування вказано на те, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_3 . Під час спільного проживання між сторонами виникали спори у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Продовження шлюбних стосунків суперечить інтересам позивача, а тому подальше їх продовження та збереження сім`ї неможливі.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.05.2023 позов у справі задоволено. Суд виходив з того, що подальше спільне життя та збереження сім`ї сторін не можливе.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач, діючи через адвоката Токар О.М., подала 14.06.2023 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що позивач, звертаючись до суду, приховав ту обставину, що обидві сторони офіційно проживають в іншій країні США. При цьому питання про визначення підсудності справи суддею Верховного Суду, як передбачено ст. 29 ЦПК України, не вирішувалося. Станом на сьогодні у США триває розгляд справи між сторонами про розірвання шлюбу та врегулювання способу участі батьків у вихованні дітей, отже рішення має бути скасовано, а провадження у справі слід закрити за наявності судового рішення суду іноземної держави з приводу аналогічного спору між тими ж сторонами з тих самих підстав.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 17.09.2009 у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис за №1951, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини, після реєстрації шлюбу, змінилося на - « ОСОБА_5 » (а.с.5).

Сторони згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 від 24.09.2009, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень 24.09.2009 зроблено відповідний актовий запис за № 3261, та згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 від 18.10.2011, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації народжень 18.10.2011 зроблено відповідний актовий запис за № 2877. Батьками дитини записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12-13).

Позивач порушує перед судом питання про розірвання шлюбу, оскільки під час спільного проживання між сторонами виникали спори у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Продовження шлюбних стосунків суперечить інтересам позивача, а тому подальше їх продовження та збереження сім`ї неможливі.

Такими є фактичні обставини у справі.

Правовідносини, які виникли між сторонами на їх підставі, мають таке правове регулювання.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється, зокрема, на підставі шлюбу.

Частиною 1 статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За обставин цієї справи судом встановлено, що продовження шлюбних стосунків суперечить інтересам позивача, а тому подальше їх продовження та збереження сім`ї неможливі, що є підставою для розірвання шлюбу.

Апеляційні доводи про те, що позивач приховав ту обставину, що обидві сторони офіційно проживають в іншій країні США, отже питання про визначення підсудності справи мало вирішуватися суддею Верховного Суду згідно до вимог ст.29 ЦПК України, мають бути відхилені, враховуючи, що на а.с.20 наявне повідомлення виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 09.01.2023, згідно якого відповідач має зареєстроване місце проживання на території м. Звенигородка Черкаської області, що і дало підстави суд першої інстанції на відкриття провадження у справі. Вимоги вказаної статті процесуального закону стосується тих випадків, коли громадяни України взагалі не мають зареєстрованого місця проживання на усій території держави.

Крім того, в розгляді справи в суді першої інстанції відповідач брала участь через свого представника адвоката Токар О.М., яка згідно заяви від 16.02.2023 просила надати сторонам строк на примирення, що було виконано ухвалою суду від 17.02.2023.

Заявою від 17.05.2023 (а.с.37) представник відповідача повідомила суд про те, що станом на 17.05.2023 примирення сторонами не досягнуто, тому позовні вимоги мають бути вирішені по суті.

При цьому суд першої інстанції не отримував з боку відповідача заперечень стосовно вирішення спору у справі саме Звенигородським районним судом з посиланням на її проживання в іншій країні, відтак відповідні аргументи наведені при апеляційному перегляді справи не можуть бути єдиною підставою для скасування відповідного судового рішення.

Також слід врахувати, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Представництво за своєю природою це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Отже в даній справі при її розгляді судом першої інстанції права та інтереси відповідача представляв належним чином уповноважений представник адвокат Токар О.М.

Також не можна погодитися з апеляційними доводами відповідача про те, що на сьогодні у США триває розгляд справи між сторонами про розірвання шлюбу та врегулювання способу участі батьків у вихованні дітей, що є підставою для закриття провадження, адже відповідну заяву до іноземного суду подано лише 10.05.2023, тобто після звернення 27.12.2022 із позовною заявою у даній справі і вже під час наданого судом, за клопотанням самої ж сторони відповідача, строку на примирення сторін.

Крім того, п.6 ст.255 ЦПК України передбачає закриття провадження у разі наявності судового рішення, яким вирішено аналогічний спір, а в даному випадку судом США такий спір про розірвання шлюбу ще не вирішено та рішення у справі не винесено, більш того рішення суду іноземної держави після його винесення ще має пройти визначену законами України процедуру його визнання .

Інших доводів, які б свідчили про помилковість висновків суду першої інстанції в цій справі, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.05.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.05.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 19.07.2023.

Суддя-доповідач

Судді