Ухвала

24 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 296/8803/18

провадження № 61-5267ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування будинком шляхом вселення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила вселити її до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди у здійсненні нею права користування житловим будинком за вказаною адресою.

У грудні 2018 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву, у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 , зняти останню з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково, визнано ОСОБА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 . У решті вимог зустрічного позову відмовлено.

07 квітня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувану постанову апеляційного суду отримано нею у приміщенні суду 23 березня 2023 року. До цього вона неодноразово зверталася із проханням видати їй копію повного тексту судового рішення, на що отримувала обіцянки, що постанову направлять за адресою її фактичного проживання. Цього так і не відбулося. При цьому у березні 2023 року, звернувшись до центру надання адміністративних послуг у м. Житомирі, вона дізналася, що її знято з зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . Отримавши копію постанови Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, ОСОБА_1 наступного дня -24 березня 2023 року звернулася до Житомирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що підтверджується талоном № 2023-2787656 від 24 березня 2023 року. Дорученням № 313 від 04 квітня 2023 року їй призначено адвоката Соломонюка С. А., який 07 квітня 2023 року підготував касаційну скаргу та передав їй для відправки на адресу Верховного Суду, отже оскаржувана постанова апеляційного суду отримана із запізненням, а тому відповідно до статті 390 ЦПК України вона має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERSS.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Постанова Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22 вересня 2021 року.

Аналіз змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що ОСОБА_1 була обізнана про постанову Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, за її апеляційною скаргою ухвалена оскаржувана постанова апеляційного суду.

Виключні випадки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 , у касаційній скарзі не вказані та не обґрунтовані.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKAAND SHEREMETYEVv. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу одного року з дня ухвалення постанови Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, тому у відкритті касаційного провадження у справі № 296/8803/18 слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 296/8803/18 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування будинком шляхом вселення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, зняття з реєстрації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук