Справа № 697/558/23
Провадження № 2/697/264/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря Десятник О.А.

представника позивач - адвоката Мироненка В.В.

представника відповідача адвоката Васяновича В.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Каневі, Черкаської області цивільну справу за позовом адвоката Мироненка Володимира Вячеславовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Свій позов мотивує тим, що за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2020 (справа №697/1338/20) змінено розмір аліментів, визначених рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2019 по справі №697/937/19 та стягнуто з позивача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2023 (справа №697/136/23) з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина від другого шлюбу ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Після призначення та стягнення з позивача аліментів на другу дитину, він не в змозі сплачувати аліменти на двох дітей, сукупний розмір яких складає 1/2 частину його заробітку, адже це ставить його у скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з подачі заяви до досягнення ними повноліття на кожну дитину.

07.06.2023 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, в якому вона позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити. В обгрунтування відзиву на позов зазначила, що зміна сімейного стану позивача, зокрема, народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів без підтвердження погіршення його майнового стану. Крім того, ОСОБА_1 в судове засідання 26.10.2020 на розгляд справи № 697/1338/20 не з`явився, позовні вимоги визнав, про погіршення свого матеріального становища не зазначив. Позивач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, тому повинен утримувати своїх дітей.

10.07.2023 на адресу суду від представника позивача адвоката Мироненка В.В. надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позов, зазначає, що ч.5 ст. 183 СК України визначено розмір аліментів на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) відповідача. Оскільки дана правовова норма носить імперативний характер, розмір аліментів змінюється відповідно до наявності дітей. Також стягнення аліментів на дружину у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача значно впливає на його матеріальний стан, оскільки стягується істотна частина його заробітку. Розмір аліментів має бути зменшений на підставі ст. 192 СК України.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси представника адвоката Мироненка В.В.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси представника адвоката Васяновича В.В.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову (а.с.30).

Представник позивача адвокат Мироненко В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, суду пояснив, що позивач не відмовляється від обов`язку сплачувати аліменти і був згоден із розміром аліментів. Проте за всіма рішеннями з нього проводяться стягнення в розмірі 75 відсотків від його доходу. Вказане створює суттєві матеріальні проблеми для позивача, який є військовослужбовцем, витрачає свої особисті кошти на придбання військового спорядження. Оскільки позивач зараз отримує високу заробітну плату та доплати, встановлені військовослужбовцям, його дохід є досить високим, а тому при зміні розміру аліментів становище дітей не погіршиться. У позивача змінився сімейний стан та народилася ще одна дитина, а тому змінився і матеріальний його стан, так як він сплачує аліменти на дитину та дружину. Ст. 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану. Та обставина, що відповідач ОСОБА_3 неправильно подала виконавчі листи до стягнення, не може свідчити про штучність справи про стягнення аліментів. Позивач в будь-якому випадку має обов`язок зі сплати аліментів з часу, вказаного в рішенні суду. Визнання позову одним із відповідачем є його правом. Просить врахувати, що ст. 183 СК України, яка визначає розмір аліментів, носить імперативний характер. У зв`язку з викладеним просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Васянович В.В. позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що на його думку, був штучно створений спір про стягнення аліментів на дитину від другого шлюбу та дружину для зменшення аліментів на дитину від першого шлюбу, тому відповідач 2 і визнала позов. Просить врахувати, що відповідач 2 пред`явила виконавчий лист до виконання лише після подання позову, що розглядається. Крім того, позовні вимоги є необгрунтованими, доказів про зміну майнового стану позивача не надано. Позивач має доходи, є військовослужбовцем та отримує заробітну плату та доплати, визначені урядом. До позовної заяви не додано доказів чи зменшилась заробітна плата позивача. Крім того, відповідно до рішень Канівського міськрайонного суду про зміну розміру аліментів від 26.10.2020 та про стягнення аліментів від 13.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 позовні вимоги визнав, рішення не оскаржувалися. Також відсутні докази щодо погіршення стану здоров`я позивача. Наявність у позивача інших дітей не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Ст. 183 СК України встановлює розмір аліментів на дітей у наказному провадженні, і в даному випадку застосуванню не підлягає. Крім того, відповідно до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати боржника обмежується 70 відсотками при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей.

Вислухавши учасників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1,3 ст. 12 ЦПК України)

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 30.12.2020 (а.с.8).

Крім того, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24.03.2016 (а.с.9).

Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2020 (справа №697/1338/20), яке вступило в законну силу 26.11.2020, змінено розмір аліментів, визначених рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2019 по справі №697/937/19 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітну, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_3 від 04.02.2023 ОСОБА_4 змінила своє прізвище на ОСОБА_7 (а.с.41).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2023 (справа №697/136/23), яке вступило в законну силу 16.03.2023, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина від другого шлюбу ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини та аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.01.2023 і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається із судових рішень, ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення аліментів визнав повністю, погодився з розміром аліментів, які стягуються з нього на дитину як від першого шлюбу, так і від другого шлюбу, а також з розміром аліментів на дружину від другого шлюбу до досягнення сином трьохрічного віку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і що ця зміна, впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Обгрунтовуючи необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 згідно рішення суду, позивач посилається на зміну його сімейного стану, а саме народженням дитини сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що впливає на зміну його майнового стану, а з нього стягуються аліменти в значному розмірі, хоча ч.5 ст.183 СК України визначає розмір аліментів, які залежать від кількості дітей.

Всупереч таким аргументам позивачем не надано доказів та в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами зміну його майнового стану з часу винесення судових рішень про стягнення з нього аліментів.

Посилання позивача на зміну його сімейного стану, зокрема народження дитини від другого шлюбу, не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання іншої дитини без доведення зміни (погіршення) майнового становища платника аліментів. Натомість його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення іншої дитини та суперечитиме її інтересам.

Вказаний висновок суду грунтується також на правовій позиції Верховного Суду, висловленій у Постановах № 565/2071/19 від 16.09.2020, № 715/2073/20 від 28.05.2021.

Суд також зазначає, що визнання позову відповідачем ОСОБА_3 ,порушує права малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його матеріальне забезпечення. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що підстави для прийняття визнання позову відповідем ОСОБА_3 відсутні, оскільки це суперечить найкращим інтересам дитини.

Також суд зазначає, що положення ч.5 ст. 183 СК України підлягає застосуванню лише для визначення розміру аліментів при подачі заяви про видачу судового наказу. В інших випадках, розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України.

Ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначає загальний розмір допустимих відрахувань з доходів боржника лише у виконавчому провадженні, та не поширюється і не обмежує розмір стягнень, які можуть визначатися судовими рішеннями. Крім того, вказаною правовою нормою встановлено обмеження розміру відрахувань із доходу боржника на рівні 70 відсотків, якщо таке стосується стягнень аліментів на неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що за рішеннями суду з позивача на утримання двох неповнолітніх дітей стягуються аліменти по 1/4 частки від його доходу на кожну дитину, тобто 1/2 частки від заробітку (доходу) платника аліментів.

Намір позивача зменшити розмір відрахувань із його заробітної плати за рахунок зменшення розміру аліментів, які стягуються саме на утримання неповнолітніх дітей, а не за рахунок аліментів на утримання дружини, є явно несправедливим для них та свідчить про недобросовісність поведінки платника аліментів.

У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначають: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав (в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018 року); 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів (згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 року); 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оскільки позивачем не доведено зміни свого матеріального стану в бік його погіршення, а розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідає діючому законодавству, підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішеннями Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2020 та від 13.02.2023, відсутні.

Керуючись ст.ст.12,13,81,259,263-265,268,279 ЦПК України, ст.ст.182-184,192 Сімейного кодексу України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову адвоката Мироненка Володимира Вячеславовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 22.09.2023.

Головуючий Л . О . Колісник