Справа № 404/3287/20
Номер провадження 2/404/850/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Проскурні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовною заявою адвоката Міхальової Вікторії Вікторівни, яка представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів , -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 490000,00 гривень та судові витрати, пов`язані із розглядом справи, пославшись на те, що ОСОБА_1 довіреністю від 16 квітня 2019 року уповноважив ОСОБА_2 укласти правочин щодо відчуження належного йому нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та продати за ціну та на умовах на її розсуд зазначену вище нерухомість, надавши відповідачу право одержувати належні довірителю в результаті укладених договорів гроші. Натомість, грошей від відповідача не отримав.

Ухвалою судді від 17 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року залучено ОСОБА_3 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Лимар Оксани Анатоліївни засвідчені копії всіх документів, які містяться в нотаріальній справі .

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 рокувказану цивільну справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 рокузакрито підготовче засідання у вказаній цивільній справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити; крім того, подала письмову заяву, в якій вказала, що нею подана заява від 22.06.2022 року щодо розрахунку витрат на правничу допомогу, а акт виконаних робіт буде нею поданий як то передбачено чинним законодавством.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пославшись на те, що закінчився строк дії довіреності, на підставі якої була проведена угода купівлі-продажу квартири. Подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову (а.с.61та зворотна сторона).

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16 квітня 2019 року довіреністю (без права передоручення третім особам), посвідчену приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Лимар О.А., зареєстрованої в реєстрі за № 166 уповноважив відповідача, ОСОБА_2 укласти правочин щодо відчуження належного йому нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та продати за ціну та на умовах на її розсуд зазначену вище нерухомість(а.с.9).

Виданою довіреністю ОСОБА_1 надав відповідачу право одержувати належні

довірителю в результаті укладених договорів гроші.

22 квітня 2019 року був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Лимар О.А. зареєстрованого в реєстрі за № 192(а.с.10-11).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу, сторонами даного правочину виступають - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , далі продавець, від імені якого по довіреності, посвідченій Лимар О.А., приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу 16 квітня 2019 року за реєстром № 166 діє ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , далі представник продавця з однієї сторони та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , далі покупець з другої сторони.

Згідно п.1 договору купівлі-продажу на умовах, викладених у цьому договорі представник продавця передала у власність, а покупець прийняла у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В п.2 Договору купівлі-продажу вказується, що відчужувана квартира належить продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 5 жовтня 2005 року Водяницькою А.В., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за реєстровим № 4585, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 05.10.2005 року, номер витягу 1562733 та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.11.2005 року в книзі: 138 номер запису : 46642, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 02.11.2005 року за № 8816534, реєстраційний номер: 1236186.

Зазначені документи пред`явлено нотаріусу при укладені даного договору і залишено у його справах для зберігання. При цьому представник продавця заявляє і гарантує, що подані документ підтверджують право власності продавця на квартиру, дублікати зазначених документів не видавалися.

Відповідно до п.4 договору купівлі - продажу, продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 490 000 (чотириста дев`яносто тисяч) гривень, які представник продавця одержала повністю до підписання цього договору, оскільки сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання.

В абз.2 п.4 Договору купівлі-продажу зазначено, що своїм підписом під цим договором, я, представник продавця, підтверджую факт повного розрахунку за продану квартиру і відсутність щодо Покупця будь-яких претензій фінансового характеру.

Згідно п.18 Договору купівлі-продажу, цей договір складено та підписано сторонами у 2-х примірниках, один з яких залишається на зберіганні у справах Лимар О.А., приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу, а другий -видається Покупцю.

Право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_5 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.04.2019 року(а.с.12).

Позивач 22 квітня 2019 р. не був присутній під час укладення, підписання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири, у розрахунках між Сторонами правочину участі не приймав, грошові кошти вартості квартири у розмірі 490000,00 грн. особисто від покупця не одержував - з 18.04.2019 до 08.06.2019 р. перебував за кордоном в Німеччині м. Гановер.

Після повернення в Україну ОСОБА_1 звернуся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу, яка надала йому як стороні правочину копію договору купівлі-продажу від 22.04.2019 р. № 192 та копію довіреності від 16.04.2019 р. за реєстром № 166.

Грошові кошти одержані ОСОБА_2 по договору купівлі-продажу на виконання довіреності ОСОБА_1 від 16.04.2019 р. за реєстровим № 166 до даного часу позивачу не були передані.

Змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Представництвом є правовідносини, в яких одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч.1 ст.237 ЦК України).

Відповідно до ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (ст. 1003 ЦК України).

Повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення (частина перша статті 1004 ЦК України).

Згідно з правилами ст. 1006 ЦК України повірений зобов`язаний: повідомити довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

За змістом зазначеної норми саме на повіреного покладено обов`язок передати довірителеві все одержане за виконаним дорученням.

Вказана стаття має імперативний характер, тому обов`язки повіреного є такими, що встановлені безпосередньо законом. Повірений зобов`язаний негайно передати все одержане за договором довірителеві.

У зв`язку з тим, що правочин, вчинений повіреним, створює правові наслідки саме для довірителя, йому ж на праві власності належатиме майно, яке повірений одержить у зв`язку з виконанням договору.

Тому повірений зобов`язаний негайно передати таке майно власникові, а у разі невиконання цього обов`язку повинен нести відповідальність за спричинену матеріальну шкоду.

Законодавством чітко визначено дії повіреного по закінченню виконання договору доручення, зокрема, негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 09 квітня 2014 року у цивільній справі № 6-55231св13.

На підставі наведених законодавчих норм, отримання ОСОБА_2 грошових коштів за укладеним договором купівлі-продажу від 22.04.2019 р. № 192 від ОСОБА_4 у розмірі 490000 грн., обумовило виникнення у відповідача обов`язку негайно передати ОСОБА_1 все одержане у зв`язку з виконанням його доручення, а саме грошові кошти у розмірі 490000,00 грн. Вказаний обов`язок з боку ОСОБА_2 виконаний не був.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_5 з приводу передачі йому грошових коштів у розмірі 490000,00 грн. - але відповідач кожен раз обмежувалася відмовками та ухилялася від виконання свого безумовного обов`язку повіреного перед довірителем.

27 травня 2020 року в порядку досудового врегулювання спору стороною ОСОБА_1 з підтвердженням представництва на її підписання була направлена письмова Вимога про передачу одержаних грошових коштів у зв`язку з виконанням доручення на суму 490000,00 грн. з повідомленням платіжних реквізитів позивача(а.с.13-15).

Вказана Вимога була отримана особисто ОСОБА_5 засобами спецзв`язку 28.05.2020 року(а.с. 17).

Письмова Вимога ОСОБА_1 була залишена без належного негайного виконання та відповіді з боку відповідача, що є підставою для звернення позивача за судовим захистом своїх порушених прав.

Посилання відповідача на те, що позивач не звернувся до суду протягом дії довіреності від 16.04.2019 року, що діяла протягом одного року та була дійсна до 16.04.2020р, та факт того, що 22 квітня 2019р ОСОБА_4 надала розписку ОСОБА_2 в якій зазначила що кошти від продажу квартирі: ОСОБА_2 не передавала, оскільки всі домовленості про розрахунок проводила особисто з ОСОБА_1 до укладення договору купівлі-продажу у нотаріуса є безпідставними та спростовуються тим, що розписка ОСОБА_4 складена 22.04.2019 р. є по своїй правовій суті нікчемною, так як не відповідає умовам договору купівлі - продажу квартири від 22.04.2019 р. № 192, договір купівлі-продажу квартири від 22.04.2019 р. за № 192 є правомірним правочином, положення та умови цього договору ОСОБА_2 не спростовуються, відповідними та належними доказами у справі не доводяться.

ОСОБА_4 надіслала електронною поштою до суду пояснення, в яких вказала, що кошти від продажу квартири ОСОБА_5 не передавала, оскільки всі домовленості про розрахунок проводила особисто з ОСОБА_1 до укладення договору купівлі-продажу у нотаріуса.

Викладені в листі ОСОБА_4 обставини є надуманими, так як ОСОБА_1 жодних взаємовідносин з ОСОБА_4 по продажу квартири, ціни її продажу та порядку розрахунків не мав, як і ніколи не отримував від покупця квартири ніяких грошових коштів, та що не підтверджується нотаріально посвідченими документами.

Суд критично відноситься до пояснень третьої особи ОСОБА_3 , яка допитана як свідок, в судовому засіданні в своїх поясненнях вказала, що відповідачу ОСОБА_5 ОСОБА_4 не передавала гроші, а на даний час вона сама мешкає в квартирі АДРЕСА_5 .

Своїм підписом під договором купівлі-продажу ОСОБА_2 безумовно підтвердила факт особистого отримання грошових коштів від покупця квартири ОСОБА_4 у розмірі 490 000.00 грн. і дана обставина є беззаперечним доказом проведення безпосередніх розрахунків між відповідачем та покупцем належної ОСОБА_1 квартири.

Тому посилання сторони відповідача, щодо відсутності доказів отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_4 грошових коштів за квартиру є абсолютно неспроможним та штучним.

Доказів про передачу ОСОБА_1 коштів від продажу квартири відповідач ОСОБА_2 до суду не надала.

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що і заява ОСОБА_3 від 22.04.2020 року(а.с.68а) про надання згоди на продаж квартири є підтвердженням правомірності правочину по продажу житла ОСОБА_1 , від імені якого діяла ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи наявні докази у справі, які підтверджують законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 , суд задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд відповідно до частини задоволених вимог, стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 4900, 00 грн. та 420,00грн. сплаченого судового збору за подачу заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 525-526, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.134-142, 265,268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Міхальової Вікторії Вікторівни, яка представляє ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 490 000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4900, 00 грн. судового збору, 420,00грн. сплаченого судового збору за подачу заяви про забезпечення позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ;

представник позивача: ОСОБА_6 , місце знаходження: АДРЕСА_7 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 ;

третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_9 .

Судове рішення складено 17.04.2023 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда