ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7104/23 Справа № 160/3915/22 Суддя у 1-й інстанції - Богун О.О. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (Індустріального відділуДержавної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він 26.01.2022 року через мобільний застосунок «Монобанк» дізнався про обмеження рахунків, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №68365990 щодо примусового стягнення з нього судових витрат в розмірі 3831,47 грн. за виконавчим листом №202/4391/16ц. Позивач вважає дії відповідача щодо арешту його рахунків незаконними, оскільки рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий лист №202/4391/16-ц, на його думку є помилковим та таким, що не може бути виконаним, а дії виконавця - незаконними. 27.01.2022, 28.01.2022, 11.02.2022 позивач звертався до відповідача із клопотаннями щодо зняття арешту з грошових коштів. Листами відповідача від 09.02.2022 року за №6663 та від 15.02.2022 року №7593 було проінформовано позивача про відмову у задоволенні заявлених позивачем клопотань, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати діяльність начальника Індустріального ВДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Півня С.В. протиправною; зобов`язати Індустріальний ВДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до з`ясування обставин та остаточного вирішення як має стягуватись судовий збір з особи, яка звільнена від сплати судового збору, зупинити виконання виконавчого провадження №68365990 та зняти арешт з рахунків ОСОБА_1 ; зобов`язати Індустріальний ВДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернутись до суду за роз`ясненнями як має стягуватись судовий збір з особи яка звільнена від сплати судового збору; з метою компенсації нанесеної моральної шкоди - вибачитись перед ОСОБА_1 (а.с. 1-2, 128-129).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 141-146).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року залишено без змін (а.с. 179-183).

Постановою Верховного Суду від 31 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2023 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 217-221).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року у цивільній справі №202/4391/16-ц апеляційну скаргу ТОВ «Алкен» задоволено. Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2017 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкен» Республіка Польща про стягнення заробітної плати, інфляційних втрат та моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкен» судові витрати у розмірі 3831,47 грн.

Вказана вище постанова набрала законної сили 18.11.2021 року.

Ухвалами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року та від 26 травня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року в справі №202/4391/16-ц.

На виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з 26.01.2022 року перебуває виконавче провадження №68365990 з примусового виконання виконавчого листа №202/4391/16 від 28.12.2021 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алкен» судових витрат в сумі 3831,47 грн.

26.01.2022 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про звернення стягнення на кошти боржника та накладено арешт на кошти боржника в сумі 4514,62 грн., з яких: 3831,47 грн. - основна сума заборгованості по виконавчому листу (судовий збір); 383,15 грн. - виконавчий збір; 300,00 грн. - витрати на організацію та проведення виконавчих дій.

27.01.2022 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням, у якому просив державного виконавця звернутися до суду за роз`ясненням судового рішення, за яким стягуються судові витрати у виконавчому провадженні № 68365990, а до винесення ухвали суду про розподіл судових витрат відстрочити виконання рішення.

28.01.2022 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням, у якому повторно просив державного виконавця звернутися до суду за роз`ясненням судового рішення, за яким стягуються судові витрати у виконавчому провадженні № 68365990, та зняти арешт з грошових коштів позивача.

Листом Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09.02.2022 року №6663 проінформовано позивача, що у виконавця відсутні передбачені законом підстави для відстрочки виконання рішення, натомість позивач має право звернутися із відповідним клопотанням до суду; резолютивна частина судового рішення та зміст виконавчого документа виконавцю зрозумілі та роз`яснення не потребують; наразі відсутні підстави для зняття арешту з грошових коштів боржника (а.с. 9).

Позивач повторно звернувся до відповідача із клопотанням про зняття арешту з його грошових коштів та просив останнього ініціювати звернення до суду за роз`ясненням судового рішення, за яким стягуються судові витрати у виконавчому провадженні №68365990 (а.с. 7).

Листом Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.02.2022 року №7592 повідомлено позивача, що перевірка законності судового рішення не є правом чи обов`язком державного виконавця. Також у листі зазначається, що арешт накладено на грошові кошти в сумі 4514,62 грн., тоді як коштами, що перевищують вказану суму, позивач має можливість безперешкодно користуватися (а.с. 10).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради 19.02.2019 року, позивач має інвалідність 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни; посвідчення безтермінове (а.с. 173).

Найменування відповідача Індустріального відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) () змінено на Індустріальний відділДержавної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі №6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Таким чином, на Державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають, зокрема, рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно і ч.ч. 1, 2 ст. 12 «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частинами 1, 2 статті 56 «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з ч. 3 ст. 56 «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як встановлено судом, на виконанні у Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №68365990, відкрите 26.01.2022 року на підставі виконавчого листа №202/4391/16-ц, виданого 28.12.2021 року, щодо виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 18.11.2021 року у справі №202/4391/16-ц в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алкен» судових витрат у розмірі 3831,47 грн.

Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження №68365990 державним виконавцем 26.01.2022 року накладено арешт на грошові кошти позивача, наявні на його банківських рахунках, зокрема на суму 4514,62 грн., з яких: 3831,47 грн. - основна сума заборгованості по виконавчому листу (судові витрати); 383,15 грн. - виконавчий збір; 300,00 грн. - витрати на організацію та проведення виконавчих дій.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши наявність судового рішення №202/4391/16-ц, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алкен» судових витрат у розмірі 3831,47 грн.; враховуючи також пред`явлення виконавчого листа до виконання у межах трирічного строку, встановленого законом, - колегія дійшла висновку про правомірність дій відповідача щодо відкриття виконавчого провадження №68365990 та накладення арешту на грошові кошти позивача у межах суми стягнення.

Таким чином, позовна вимога визнання діяльності начальника Індустріального ВДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Півня С.В. протиправною є необґрунтованою та безпідставною.

Частиною першою статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, відповідно до якої виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу; 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; 6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Вказаною вище нормою не передбачено підстав для зупинення вчинення виконавчих дій до з`ясування обставин та остаточного вирішення як має стягуватись судовий збір з особи, яка звільнена від сплати судового збору, про що просить позивач.

Більше того, позовні вимоги зводяться фактично до непогодження із судовим рішенням в іншій справі №202/4391/16-ц, яке набрало законної сили, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Алкен» судових витрат у розмірі 3831,47 грн.

Однак, непогодження з рішенням суду в іншій справі №202/4391/16-ц є підставою для його оскарження до суду вищої інстанції, а штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим.

Як встановлено вище, ухвалами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року та від 26 травня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року в справі №202/4391/16-ц.

З наведених вище підстав не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання відповідача до з`ясування обставин та остаточного вирішення як має стягуватись судовий збір з особи, яка звільнена від сплати судового збору, зупинити виконання виконавчого провадження №68365990.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Позивачем не наведено обґрунтування та не встановлено підстав для зобов`язання відповідача зняти арешт у виконавчому провадженні №68365990 з примусового виконання виконавчого листа №202/4391/16-ц, виданого на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року. Тому вимоги позовної заяви у цій частині щодо зняття арешту з рахунків ОСОБА_1 також задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача звернутись до суду за роз`ясненнями як має стягуватись судовий збір з особи яка звільнена від сплати судового збору, колегія зазначає наступне.

Частиною першою статті 271 ЦПК України встановлено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Позивач не позбавлений можливості на звернення самостійно до суду із заявою про роз`яснення судового рішення - постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року.

Це також є правом державного виконавця, а не його обов`язком, відповідно до положень статті 271 ЦПК України.

Таким чином, підстави для зобов`язання відповідача звернутись до суду за роз`ясненнями як має стягуватись судовий збір з особи яка звільнена від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом не встановлено факту заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу. Підстав для відшкодування моральної шкоди шляхом вибачення не встановлено.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Згідно змісту вступної частини оскаржуваного рішення, справа розглянута у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, а в мотивувальній частині оскаржуваного рішення вказано, що в судове засідання сторони не з`явилися про слухання справи повідомлені належним чином.

Розгляд справ у суді першої інстанції відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частини перша та друга статті 211 ЦПК України).

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України).

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення апелянта про слухання справи судом першої інстанції заслуговують на увагу. Матеріали справи не містять належних доказів повідомлення позивача про час та місце проведення судового засідання місцевим судом 21.11.2022 року згідно положень статтей 128-130 ЦПК України, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення з постановленням нового по суті позовних вимог.

За нормами п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Крім того, суд першої інстанції не навів обґрунтування щодо вимоги позовної заяви про зобов`язання Індустріального ВДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернутись до суду за роз`ясненнями як має стягуватись судовий збір з особи яка звільнена від сплати судового збору.

На викладене вище місцевий суд увагу не звернув, допустивши порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Індустріального відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (Індустріального відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В.Свистунова