Провадження № 22-ц/812/729/23 Головуючий суду першої інстанції Чернявська Я.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року м. Миколаїв Справа № 488/71/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Богуславській О.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Чернявської Я.А., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення алiментiв на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Доводи позову обґрунтовувала тим, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 змінено спосіб стягнення аліментів на її користь на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі - у розмірі 1 200 грн щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В січні 2023 року їй стало відомо, що відповідач працевлаштований офіційно та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей у віці 6 - 18 років встановлено у розмірі 2 833 грн 50% від цієї суми складає 1 416.50 грн, що є навіть більшим від того розміру аліментів, що на даний час сплачує відповідач у твердій грошовій сумі.

Той розмір аліментів, який сплачує відповідач на даний час є недостатнім для гармонійного та повноцінного розвитку дитини, забезпечення усіх її потреб, рівень витрат на дитину постійно зростає. Дівчинці вже виповнилося 7 років, вона пішла до школи, тож її вікові потреби значно змінилися порівняно з 2020 роком, коли було ухвалене рішення про стягнення аліментів в розмірі 1 200 грн.

Так, для забезпечення можливості навчання у школі в дистанційному режимі, окрім необхідного канцелярського приладдя, позивачем для доньки був придбаний смартфон, щомісячно необхідно сплачувати за придбання посібників для навчання (освіта за навчальною програмою «На крилах успіху»), забезпечувати доступ до інтернету та ін.

Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює, отримує дохід, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, позивач вважає доцільним змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача з твердої грошової суми на 1/4 частку від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із введенням загальної мобілізації відповідач призваний до лав ЗСУ і одержує грошове забезпечення на рівні 40-50 000 грн, тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, більшому, ніж 1 200 грн на місяць.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 1 200 грн на місяць на 1/4 частку від всіх видів заробітку (доходу) та грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які були стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2020 року у цивільній справі № 488/921/20.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до повноліття дитини.

Відкликано виконавчий лист, виданий Корабельним районним судом м. Миколаєва по цивільній справі № 488/921/20 (провадження № 2/488/999/20) на виконання рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2020 року, після набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073.60 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позов ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини щодо зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів підлягає задоволенню, оскільки саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів.

Розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що як вбачається з позовної заяви підставою для зміни способу стягнення аліментів позивач зазначає те, що на її думку скаржник влаштувався на офіційну роботу та те, що сума сплачуваних ним аліментів нижча від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Від сплати аліментів відповідач не відмовляється. Судом був визначений розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього, і він щомісяця їх сплачує, борг по сплаті відсутній. Крім цього відповідач ще додатково дає гроші позивачу на потреби дитини. Позивач свої позовні вимоги нічим не підтверджує та не обґрунтовує.

Пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів, позивач належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом.

Позивачем не додано до позову будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення витрат позивача на утримання неповнолітньої доньки.

Доводи з приводу необхідності зміни способу стягнення аліментів у зв`язку з тим, що Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на дитину віком від 6 до 18 років становить 2 833 грн, скаржник вважає необґрунтованими.

Законодавче збільшення гарантованого мінімального розміру аліментів має застосовуватись в силу положень закону і не є підставою для ухвалення нового судового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17 та від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17.

Таким чином, на думку скаржника, позивач не довела належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших змін, які на підставі статті 192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Свої міркування щодо суті справи відповідач надав суду у відзиві на позовну заяву, але на його думку, вони були безпідставно відхилені.

На день слухання справи відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю позивач ОСОБА_3 .

На підставі судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2020 року у справі № 488/4753/19 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були стягнуті аліменти у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 грудня 2019 року і до повноліття дитини.

Згідно з рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2020 року був змінений спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу, стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Частина 2 статті 51 Конституції України визначає обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Цей же обов`язок закріплено в статті 180 СК України, за якою на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац 2 частини 3 статті 181 СК України).

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема статті 182, 183, 184 СК України, саме про таке застосування цих норм сімейного права визначається у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому порядку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 стягнуто аліменти в розмірі 1 200 грн щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись у січні 2023 року з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилалась на збільшення витрат на утримання дитини та на те, що у відповідача покращився матеріальний стан, а саме він проходить військову службу в ЗСУ та його дохід, а саме заробітна плата є стабільною та її розмір значно збільшився.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на встановлені обставини та надані сторонами докази апеляційний суд вважає, при вирішенні цього спору суд першої інстанції правильно врахував усі істотні обставини, що могли вплинути на визначення розміру аліментів та спосіб їх стягнення, а також обґрунтовано виходив з інтересів та потреб дитини.

Так, судом першої інстанції враховано, що відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і малолітньої дитини. Крім того, відповідач не заперечував, що на теперішній час він є військовослужбовцем, проходить військову службу та одержує грошове забезпечення.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довела необхідність збільшення аліментів на дитину є неприйнятними з огляду на таке.

Відповідач, заперечуючи доводи позовної заяви, не надав відповідних переконливих доказів які б спростовували ці доводи, хоча це є його процесуальним обов`язком.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дочка, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування.

Також апеляційний суд визнає, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну способу їх стягнення та, відповідно, збільшення їх розміру.

Аргументи скарги про те, що підставою для звернення позивача до суду була законодавча зміна гарантованого мінімального розміру аліментів є помилковим, оскільки позивач в своєму позовові тільки порівнювала розмір отриманих аліментів (1 200 грн) з встановленим законом мінімальним розміром аліментів та прожитковим мінімумом для дитини відповідного віку.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі, що він добровільно надає грошові кошти на дитину, не можуть бути підставою для відмови у зміні способу стягнення аліментів, оскільки утримання дитини це обов`язок батьків.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги статей 182, 184 СК України, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів у справи та висновків суду першої інстанції, з якими погоджується апеляційний суд, а тому відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то розподілу судових витрат апеляційний суд не здійснює.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 21 липня 2023 року.