Справа №639/5368/23
Провадження №2/639/2095/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали цивільної справи №639/5368/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управлінн Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення платника аліментів від сплати частини заборгованості по аліментам -,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Харченко К.С., до ОСОБА_2 , третя особа: Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управлінн Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення платника аліментів від сплати частини заборгованості по аліментам, згідно якої просив суд звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати частини заборгованості по аліментам, за виконавчим листом, за період часу проживання дитини разом з позивачем та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вищезазначену цивільну справу необхідно передати до іншого суду у зв`язку з наступним.

За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальним законодавством передбачено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 в позовній заяві зазначена наступна адреса: АДРЕСА_1 , яка територіально відноситься до Шевченківського району м. Харкова.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, відповідач зареєстрова за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до адміністративно-територіального поділу м. Харкова відноситься до Шевченківського району м. Харкова та, відповідно, до підсудності Дзержинського районного суду м. Харкова.

Частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

В позовній заяві адреса позивача зазначена як АДРЕСА_2 , яка територіально відноситься до Новобаварського району м. Харкова.

Однак, враховуючи, що спірні правовідносини виникли не у зв`язку із стягненням аліментів, збільшенням їх розміру, оплатою додаткових витрат на дитину, стягненням неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацією аліментів, зміною способу їх стягнення, а пов`язані із звільненням платника аліментів від сплати частини заборгованості по аліментам та позивачем в даній справі є платник аліментів, а не їх отримувач, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для застосування до позовної заяви правил підсудності, визначених ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

Вирішуючи питання можливості розгляду цієї позовної заяви Жовтневим районним судом м. Харкова, суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких правил підсудності, встановлених ЦПК.

За усталеною практикою ЄСПЛ, термін право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність, у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

У рішенні ЄСПЛ "Сокуренко і Стригун проти України" суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні раніше згадуваної справи "Занд проти Австрії", зазначено, що термін "судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Враховуючи те, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача територіально не відноситься до Жовтневого районного суду м. Харкова, правила підсудності справ за вибором позивача, передбачені ст. 28 ЦПК України, на такий спір не поширюються, а відтак підстави для розгляду цього позову Жовтневим районним судом м. Харкова відсутні.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 про звільнення платника аліментів від сплати частини заборгованості по аліментам підлягає розгляду за загальним правилом підсудності , за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. 1 і ч. 2 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, суд приходить до висновку, що справа не підсудна Жовтневомурайонному суду м. Харкова і передає її для розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача по справі.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 187ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №639/5368/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управлінн Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення платника аліментів від сплати частини заборгованості по аліментам - передати для розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.09.2023

Суддя В.В. Труханович