ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5683/23 Справа № 220/428/21 Суддя у 1-й інстанції - Якішина О.М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 220/428/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Сотнікова А.І.

сторони:

заявниця - Приватний виконавецьвиконавчого округу Донецької області Матвійчук НаталіяЄвгеніївна,

боржниця ОСОБА_1 ,

стягувач- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Васильєв Павло Сергійович, на ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 26 квітня 2023 року, яка постановелена суддею Якішиною О.М. у смт. Велика Новосілка Донецької області та повне судове рішення складено 26 квітня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна звернулася до суду з заявою, в якій просила видати дублікат виконавчого листа по справі 220/428/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики № 19/02/2019-3 від 19.02.2019 року в розмірі 221 890,67 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2218,91 грн., посилаючись на наступне.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21.04.2021 року у справі № 220/428/21 стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики № 19/02/2019-3 від 19.02.2019 року в розмірі 221 890,67 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2218,91 грн. На виконання зазначеного рішення у справі № 220/428/21 Великоновосілківським районним судом Донецької області 28.05.2021 р. виданий виконавчий лист, який пред`явлено стягувачем до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. для примусового виконання.

02.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. відкрито виконавче провадження № 65961971 з примусового виконання виконавчого листа №220/428/21, виданого 28.05.2021 року Великоновосілківським районним судом Донецької області. Виконавче провадження № 65961971 станом на теперішній час не закінчено, рішення у справі не виконане. Стягнень з боржника не було.

Після початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року виконавчий лист у справі № 220/428/21, виданий 28.05.2021 року Великоновосілківським районним судом Донецької області, було втрачено у м. Маріуполь в результаті збройної агресії Російської Федерації, бомбардування міста та його окупації, що є загальновідомим фактом. Офіс приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Перемоги, 103, прим. 101. Місто Маріуполь в даний час є тимчасово окупованим Російською Федерацією. Оригінали виконавчих листів зберігались в офісі приватного виконавця за зазначеною адресою. З 24 лютого 2022 року до теперішнього часу доступу у приватного виконавця до офісу немає, а тому заявниця звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 26 квітня 2023 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни (адреса: АДРЕСА_1 ), боржник: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ), стягувач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ) про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

Видано приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївні дублікат виконавчого листа, виданого Великоновосілківським районним судом Донецької області, у цивільній справі № 220/428/21 (провадження № 2/220/230/21) про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , (місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики № 19/02/2019-3 від 19.02.2019 року в розмірі 221 890,67 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2218,91 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Васильєв П.С., просить скасувати ухвалу суду і постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі, посилаючись на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. не було надано суду належних доказів щодо втрати оригіналу виконавчого листа, оскільки, її заява мотивована відсутністю доступу до офісу виконавця. Також, зазначає, що ОСОБА_1 взагалі не була проінформована про судовий розгляд, адже з початком АТО не проживала за місцем реєстрації, а на теперішній час має статус вимушеного переселенця.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, приватний виконаець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23.04.2021 року у справі 220/428/21 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , (місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики № 19/02/2019-3 від 19.02.2019 року в розмірі 221 890,67 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2218,91 грн.

Рішення не було оскаржено та набрало чинності 25.05.2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2021 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Великоновосілківського районного суду з заявою про видачу виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики № 19/02/2019-3 від 19.02.2019 року в розмірі 221 890,67 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2218,91 грн.

Згідно листа від 28.05.2021 р. № 220/428/21/3565/2021-вих. Великоновосілківським районним судом Донецької області на адресу представника позивача ОСОБА_3 направлено виконавчий лист по справі 220/428/21.

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №65961971 від 02.07.2021, 02.07.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталією Євгеніївною було відкрито виконавче провадження №65961971 на підставі виконавчого листа №220/428/21 виданого 28.05.2021 р. Великоновосілківським районним судом Донецької області про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики № 19/02/2019-3 від 19.02.2019 року в розмірі 221 890,67 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2218,91 грн.

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є., повідомила, що після початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022 виконавчий лист у справі №220/428/21, виданий 28.05.2021 Великоновосілківським районним судом Донецької області, було втрачено у м. Маріуполь в результаті збройної агресії Російської Федерації, бомбардування міста та його окупації. Належний їй офіс розташований за адресою: АДРЕСА_6 . Місто Маріуполь в даний час є тимчасово окупованим Російською Федерацією. Оригінали виконавчих листів зберігались в офісі приватного виконавця за зазначеною адресою.

З 24 лютого 2022 року до теперішнього часу доступу у приватного виконавця до офісу немає.

Згідно Наказу Мінреінтеграції від 22.12.2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 р. належить тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, що свідчить про те, що виконавчий лист у справі № 220/428/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики № 19/02/2019-3 від 19.02.2019 року в розмірі 221 890,67 грн., а також витрат по оплаті судового збору в розмірі 2218,91 грн. був втрачений в м. Маріуполь після 24.02.2022.

Згідно інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП), доступ до якої судом здійснено через мережу Інтернет, вбачається що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. перебуває відкрите виконавче провадження № 65961971 (боржник ОСОБА_1 ).

Строк пред`явлення виконавчого листа №220/428/21 до виконання не пропущений.

Встановивши, що виконавчий лист був втрачений, суд першої інстанції дійшов висновку, що для забезпечення виконання судового рішення, необхідно заяву задовольнити, оскільки у зв`язку із втратою виконавчого листа стягував позбавлений можливості здійснення примусового виконання судового рішення, що є неприпустимим, оскільки основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питаньдо суду. Однакце право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточн есудове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «ШмалькопротиУкраїни»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заява про видачу дубліката виконавчого листа подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби не свідчить про те, що його було втрачено.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 20 вересня 2022 року у справі № 2-346/11.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є., повідомила, що після початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022 виконавчий лист у справі №220/428/21, виданий 28.05.2021 Великоновосілківським районним судом Донецької області, було втрачено у м. Маріуполь в результаті збройної агресії Російської Федерації, бомбардування міста та його окупації. Належний їй офіс розташований за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т. Перемоги, 103, прим. 101. Місто Маріуполь в даний час є тимчасово окупованим Російською Федерацією. Оригінали виконавчих листів зберігались в офісі приватного виконавця за зазначеною адресою. З 24 лютого 2022 року до теперішнього часу доступу у приватного виконавця до офісу немає.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що виконавчий лист було втрачено у м. Маріуполь в результаті збройної агресії Російської Федерації, бомбардування міста та його окупації, а тому зробив правильний висновок про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Васильєв Павло Сергійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 26 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2023 року

Головуючий:

Судді: