1Справа № 335/6826/23 2/335/2544/2023
02 жовтня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Макарова В.О., за участю секретаря судового засідання Брімер Є.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №806.
Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у місті Запоріжжі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , що видане 12.12.2008 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2023 року, шлюб між сторонами було розірвано.
Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати свою дитину.
Позивач зазначає, що усі витрати, пов`язані з вихованням та утриманням доньки на даний час несе особисто, проте зазначає, що відповідач має можливість надавати грошові кошти на утримання дитини, але відмовляється це робити. Він офіційно перебуває на службі у Військовій частині НОМЕР_2 та отримує постійний дохід.
Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття.
Ухвалою суду від 18.08.2023 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач на судовий розгляд справи подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Судом неодноразово здійснювалися виклики відповідача відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання SMS-повідомлення за номером телефону вказаному в позовній заяві, розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на адресу місця служби, а саме Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) для передання відповідачу. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, 21.09.2023 року документи були отримані представником Військової частини НОМЕР_2 .
Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_3 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2023 року, ухваленому у справі № 336/5494/22, шлюб між сторонами розірвано.

Копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 12.12.2008 року народження підтверджується, що сторони у справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі.

Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд бере до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду, даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини, а визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб неповнолітньої дитини та достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків.

Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий не виконує обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, , суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки є законними, доведеними і підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при пред`явлені позову про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 26.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , та місце проживання як ВПО: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце служби: Військова частина НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя В.О. Макаров