Справа 204/6430/23
Провадження 2/206/808/23
28 вересня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді Малихіної В.В.,
за участю секретаря судового засідання Мороз В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича, особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (в інтересах боржника) позивача ОСОБА_1 (боржника у виконавчому провадженні) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_5 про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -
01.05.2023 року приватний виконавець звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з даною позовною заявою.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2023 року справу передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
08.06.2023 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська отримано позовну заяву.
15.06.2023 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями після самовідводів попередніх суддів, а саме від 13.06.2023 року, 15.06.2023 року та 15.06.2023 року головуючим суддею обрано Малихіну Владу Володимирівну.
В рамках виконавчого провадження, приватним виконавцем було встановлено, що боржнику ОСОБА_1 належить нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення. Належним боржникові нерухомим майном є частка у спільній сумісній власності квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до наданої інформації та правовстановлюючих документів КП «Дніпровське МБТІ» квартира за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності громадянину ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.03.1997).
В рамках виконавчого провадження виконавцю не вдалося встановити будь-яке інше майно боржника, окрім вказаної квартири, на яке можливо звернути стягнення.
Враховуючи, що вказана квартира належить на праві спільної власності 4 фізичним особам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , то у власності кожного із них перебуває частина вказаної квартири.
На момент звернення до суду із позовною заявою боржник по виконавчому провадженню ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, що випливають з умов рішення суду та перебуває на виконанні у приватного виконавця.
У зв`язку з виниклими обставинами, приватний виконавець має необхідність вжити всі можливі заходи для завершення стягнення на майно та проведення виконавчих дій, пов`язаних зі зверненням стягнення на таке майно боржника.
Крім того, приватний виконавець в позовній заяві зазначив наступне.
Статтею 43 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено умови додаткового авансування витрат виконавчого провадження. Так, у разі якщо витрати на залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі, виготовлення технічної документації на майно, здійснення витрат на валюто обмінні фінансові операції та інших витрат, пов`язаних із перерахуванням коштів, перевищують суму сплаченого авансового внеску, стягувач зобов`язаний додатково здійснити авансування таких витрат.
Тобто витрати виконавчого провадження можуть бути авансовані стягувачем та в подальшому покладаються на боржника. Але, як вбачається судовий збір не відноситься до переліку витрат, які обов`язково повинен авансувати стягувач.
Наразі у зведеному виконавчому провадженні відсутні кошти виконавчого провадження за рахунок яких можливо здійснити оплату судового збору, а покладення тягаря авансування витрат виконавчого провадження для сплати судового збору на стягувача буде не сумісним з принципом верховенства права, оскільки стягувач отримавши судове рішення в праві мати законні сподівання на відновлення свого права та одержання присудженого. В такому разі саме держава має позитивний обов`язок забезпечити належний рівень правосуддя.
У зв`язку з чим просив відстрочити сплату судового збору та здійснити розподіл судових витрат разом з прийняттям рішення, а також визначити частку майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами.
Ухвалою суду від 19.06.2023 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, де також зазначено дату підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 10.08.2023 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті.
Приватний виконавець, що був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився проте надав суду заяву, в котрій просить проводити розгляд справи за його відсутності та додає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Третя особа, що була повідомлена належним чином в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності третьої особи, де також зазначено, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідачі, що були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, за невідомими суду причинами. Жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі документів ухвалює заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з виконавчим листом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2022 року суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 заборгованість за Договором позики у вигляді розписки від 24.07.2018 року в загальному розмірі 6968,11 доларів США, а також стягнути витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2325,83 грн. (а.с.6).
Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 18.08.2022 року, останній звернувся до приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. з вимогою прийняти до виконання виконавчий лист, про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу (а.с.7).
Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 18.08.2022 року, останній звернувся до приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. з вимогою прийняти до виконання виконавчий лист, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у вигляді розписки на загальну суму 6968,11 доларів США та судового збору в сумі 2325,83 грн. (а.с.8).
Згідно з постановою ВП №69690877 від 19.08.2022 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики у загальній сумі 6968,11 доларів США та витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у сумі 2325,83 грн. (а.с.10).
Згідно з відповіддю на запит №143535578 від 19.08.2022 року в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби (а.с.12).
Відповідно до довідки Головного сервісного центру МВС (ТСЦ МВС №1242) станом на 16.09.2022 року за ОСОБА_1 транспортні засоби не значаться (а.с.13).
Згідно з довідкою Департаменту надання адміністративних послуг, відомості щодо зареєстрованих суден, власником або співвласником яких є ОСОБА_1 відсутні (а.с.18).
Згідно з довідкою Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області відомості щодо реєстрації земельних ділянок на праві власності чи праві користування ОСОБА_1 відсутні (а.с.19).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 належить частини квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , на яку накладено обтяження (а.с.22-25).
Згідно з постановою ВП №69691034 від 05.10.2022 року приватним виконавцем Сивокозовим О.М. накладено арешт на нерухоме майно частку спільної сумісної власності квартири, загальною площею 36,7 кв.м., житловою площею 37,0 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28).
Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 443 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 268 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Положеннями ч. 2 ст. 370 УК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Частиною 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюється за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, враховуючи невиконання ОСОБА_1 судового рішення, у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження та наявна існуюча заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Пунктом 1, частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем складає 2 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича, особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (в інтересах боржника) позивача ОСОБА_1 , боржника у виконавчому провадженні до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_5 про визнання частки майна боржника у маній, яким він володіє спільно з іншими особами задовольнити.
Визначити (визнати) частку майна боржника у майні, якім він володіє спільно з іншими особами, а саме визначити:
-за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_2 ;
-за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_2 ;
-за ОСОБА_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_2 ;
-за ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн., а саме в рівних частках з кожного по 358,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Малихіна