ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/932/22Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/817/702/23 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

за участю секретаря Сович Н.А.

та представника Міністерства юстиції України - Мулик С.С.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича про відмову від позову по справі № 595/932/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третіх осіб: управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради і Міністерства юстиції України про визнання незаконним переміщення та утримання на території країни тимчасового перебування дитини, забезпечення повернення її до постійного місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 та третіх осіб: управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради і Міністерства юстиції України про відібрання малолітньої дочки без позбавлення її батьківських прав та зобов`язання повернути дитину до місця її постійного проживання в Україні.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2011 року. В даному шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з нею. Вона завжди намагалася дати дочці достатньо любові та турботи, огорнути її усією своєю материнською ніжністю та теплом. Відносини з дочкою вона будувала на довірі, взаєморозумінні та повазі. Вона ніколи не чинила відповідачу будь-які перешкоди у спілкуванні та зустрічах з дочкою і старалася не допустити, щоб різні особисті непорозуміння між нею та відповідачем відбивалися на дитині. 14 лютого 2022 року вона надала нотаріально посвідчену згоду на тимчасові поїздки дочки ОСОБА_4 в Сполучені Штати Америки, а також у зворотному напрямку, в період з 15.02.2022 року по 15.02.2023 року в супроводі представників авіакомпанії «LOT» та/або «МАУ», які несуть відповідальність за життя та здоров`я дитини під час поїздки та забезпечать її повернення до місця проживання. У зв`язку із повномаштабною військовою агресією російської федерації проти України ними було прийнято рішення про тимчасовий виїзд доньки до країни проживання відповідача - Сполучених Штатів Америки (далі - США). Домовленість між ними стосувалася перебування дочки у США до моменту стабілізації ситуації в Україні та передбачала повернення дитини до місця постійного проживання, у тому числі, для продовження навчання у школі. Проте відповідач порушив встановлену домовленість, повертати дочку до України відмовляться та утримує дочку, всупереч її волі, в США. Фактично відповідач самочинно, без її згоди, змінив місце проживання дитини, порушивши її та дитини право на спілкування. Це також є порушенням її материнських прав, зокрема права матері на опіку, але перш за все це є порушенням прав самої дитини: це є порушенням вимог закону, і тому таке утримування дитини в США протягом тривалого і невизначеного часу визнається незаконним. При цьому, сама дочка не виявляє бажання змінити країну проживання та залишатися проживати в США та прагне повернутися в Україну, до більш звичного середовища проживання та соціального оточення. Відповідач не вказує строків перебування дочки в США і повернення її в Україну, користуючись всілякими приводами, чим порушує права дитини та її права як матері. Оскільки, країною походження і країною постійного проживання дитини є Україна, ОСОБА_2 не має права одноособово вирішувати питання щодо місця проживання дитини, тим більше зміни країни постійного проживання дитини, утримування дитини в США протягом невизначеного строку є незаконним і, враховуючи невизначеність строків такого перебування дитини в США, вважає, що відповідач порушує права дитини і її права як матері, зокрема, право на участь у житті дочки, що призводить до втрати контакту дитини з матір`ю та шкодить інтересам дитини.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третіх осіб управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради і Міністерства юстиції України про визнання незаконним переміщення та утримання на території країни тимчасового перебування дитини, забезпечення повернення її до постійного місця проживання відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Пасічник А.З. просить скасувати рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 26 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третіх осіб: управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради і Міністерства юстиції України про визнання незаконним переміщення та утримання на території країни тимчасового перебування дитини, забезпечення повернення її до постійного місця проживання.

07 липня 2023 року на електронну адресу суду, до початку розгляду справи, представник ОСОБА_1 адвокат Пасічник А.З. подав заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі.

У судовому засіданні представник Міністерства юстиції України Мулик С.С. не заперечила проти заявленої заяви.

ОСОБА_2 , представник ОСОБА_1 адвокат Пасічник А.З. та представник управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилися і не повідомили причин неявки, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить направлена на їх електронну адресу, зазначену в матеріалах справи, судова повістка.

Днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи (пункт 2 частина 8 статті 128 ЦПК України).

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до приписів ч. ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Як зазначено в п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Як вбачається з поданої представником позивача заяви від 07.07.2023 року, така відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що відмову від позову належить прийняти, оскільки не будуть порушені права, обов`язки та інтереси сторін. Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року необхідно визнати нечинним, а провадження у справі закрити.

Наслідки ст. 256 ч. 2 ЦПК України сторонам роз`яснено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача у цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст. ст. 206, 255, 373 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову представника ОСОБА_1 адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича від позову до ОСОБА_2 та третіх осіб: управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради і Міністерства юстиції України про визнання незаконним переміщення та утримання на території країни тимчасового перебування дитини, забезпечення повернення її до постійного місця проживання.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третіх осіб: управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради і Міністерства юстиції України про визнання незаконним переміщення та утримання на території країни тимчасового перебування дитини, забезпечення повернення її до постійного місця проживання закрити.

Наслідки статті 256 частини 2 ЦПК України сторонам роз`яснено.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 липня 2023 року

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Г.В. Бершадська

Б.О. Гірський