Провадження № 2-о/389/65/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року Знам`янський місьрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована Дмитрівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області та ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є єдиною особою, на утриманні якого знаходиться інвалід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Свої вимоги обґрунтував тим, що в 2018 році батькові підтверджений діагноз облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок. Гангрена лівої стопи. ІХС: Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН ІІ ст. 12.11.2018 проведена ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні с/з лівого стегна. З віком хвороба батька прогресує та погіршується через що 07.02.2022 проведена черезплюснева ампутація ІІІ-го пальця правої стопи. На даний час батько пересувається на інвалідному візку, не може сам себе самостійно обходити, готувати їжу, прати та прасувати білизну, прибирати в домі та проводити роботи по господарству. Оскільки ОСОБА_3 не може самостійно повноцінно пересуватися та обслуговувати себе і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_1 повністю виконує ці функції: прибирає житло, готує їжу, купує необхідні ліки та продукти харчування, сплачує комунальні послуги. Офіційно закріпити за заявником статус особи, який фактично виконує функції піклувальника та є єдиною особою, на утриманні якого знаходиться інвалід, необхідно заявнику для вирішення соціальних питань.

Заінтересована особа надала відзив на заяву, відповідно до якого заперечила щодо задоволення вимог заявника та просила проводити розгляд справи без присутності представника. Заперечення обґрунтувала тим, що заявник не звертався до відділу соціального захисту Дмитрівської сільської ради із клопотанням про надання статусу особи, яка здійснює догляд за ОСОБА_3 , як це передбаченого ЗУ «Про соціальні послуги». Крім того, ОСОБА_1 не вказав які саме юридично значимі наслідки виникають для нього внаслідок встановлення такого факту, не розкриває для вирішення яких саме соціальних питань необхідний такий факт. У заявника відсутня необхідність для встановлення факту, що він є єдиною особою на утриманні якого перебуває батько-інвалід і його встановлення не породжуватиме юридичних наслідків.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги заяви, просить їх задовольнити та долучити до матеріалів справи рішення про відсутність в нього права на компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Заінтересована особа Дмитрівська сільська рада в судове засідання не з`явилася, раніше просила проводити розгляд справи без участі її представника, додатково надала пояснення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, раніше в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до виписки №4787 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення КЗ «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на стаціонарному лікуванні з 06.11.2018 по 23.11.2028 з діагнозом облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок. Гангрена лівої стопи. ІХС: Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН ІІ ст. 12.11.2018 проведена ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні с/з лівого стегна. Відповідно до виписки №504 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення КЗ «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на стаціонарному лікуванні з 07.02.2022 по 16.02.2022 із тим же діагнозом. 07.02.2022 проведена черезплюснева ампутація ІІІ-го пальця правої стопи.

Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №407 від 03.03.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за віком та станом свого здоров`я потребує простійного стороннього догляду.

Відповідно до висновку №180 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 20.02.2023 виданий Знам`янської міською лікарнею встановлено, що ОСОБА_3 потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Рішенням відділу соціального захисту населення Дмитрівської сільської ради від 26.07.2023 відмовлено ОСОБА_1 у наданні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі через те, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що вимоги до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої у порядку окремого провадження, встановлені у ст.318 ЦПК України, згідно з якою у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Щодо предмету заяви суд роз`яснює наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України від 17 січня 2019 року №2671-VIII «Про соціальні послуги» (далі - Закон №2671-VIII).

Згідно з пунктом 17 статті 1 цього Закону соціальні послуги дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі або сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постійний догляд це форма догляду за особами з різними фізичними або психічними обмеженнями, що вимагає постійної присутності доглядача для надання необхідної допомоги та підтримки. Доглядачем офіційно може вважатися лише та особа, яка отримує компенсацію за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі.

Частиною шостою статті 13 Закону №2671-VIII передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

При цьому відповідно до частини сьомої статті 13 Закону №2671-VIII фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.

З огляду на зміст заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник прагне встановити у суді факт для вирішення низки соціальних питань.

Проте, жодних доказів того, що будь-яка із заінтересованих осіб порушує, не визнає чи оспорює права заявника, як і про те, що є обґрунтовані фактами ризики їх порушення, невизнання чи оспорювання, до вказаної заяви, заявником суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що документів, які б підтверджували існування складнощів у вирішенні зазначених заявником соціальних питань суду не надано. Також не надано доказів відповідної відмови компетентних органів у вирішенні вищевказаних питань за відсутності судового рішення.

Відмова компетентного органу у наданні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, є лише вирішенням питання матеріального характеру, та не позбавляє можливості особу утримувати іншу особу та доглядати за нею, та може бути оскаржена в судовому порядку в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного ти керуючись ст. 263, 265, 273, 293, 315, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_3 , РНОКПП не відомий .

Заінтересована особа Дмитрівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, місце знаходження с. Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області площа Перемоги,4, .

Повний текст рішення складений 02.10.2023.

Суддя В.В. Український