УХВАЛА

05 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 396/1246/21

провадження № 22-з/4809/87/23

Кропивницький апеляційний суд у складі судді Мурашка С.І. розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дуковського О. Л. від участі у розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2023 року у справі за позовом Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав і

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2023 року в задоволенні позову Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Рівнянська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області подала апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2023 року визначено головуючого суддю у даній справі - Дуковського О. Л.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року цивільну справу ЄУН 396/1246/21 витребувано зі Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

26 вересня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Дуковського О. Л. від розгляду цивільної справи ЄУН 396/1246/21.

Заява мотивована тим, що відповідач не довіряє судді Дуковському О. Л. розглядати дану справу, оскільки під час розгляду його заяви у справі ЄУН 396/1004/18 суддею були створені умови для її повернення без розгляду.

Крім того зазначає, що Кропивницький апеляційний суд є юридичною особою приватного права і не є судом в розумінні законодавчих приписів, а лише надає послуги у сфері юстиції та правосуддя, а відповідач до такої компанії не звертався.

Дослідивши зміст та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дуковського О. Л., суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте, право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно вимог частини 2 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (ч. 8 ст. 40 ЦПК).

Звертаючись до суду із заявою про відвід судді відповідач посилався на те, що під час розгляду його заяви у справі ЄУН 396/1004/18 суддею Дуковським О. Л. були створені умови для її повернення без розгляду.

Однак, відповідно до приписів ст. 36 ЦПК України наведені обставини не можуть бути підставою для відводу, а положення процесуального закону однозначно визначають, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу.

Необґрунтованими є також посилання ОСОБА_1 в заяві про відвід на те, що Кропивницький апеляційний суд є юридичною особою приватного права і не є судом в розумінні законодавчих приписів, а лише надає послуги у сфері юстиції та правосуддя, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, що за винятком двох пунктів розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» набрав чинності 30 вересня 2016 року, апеляційні суди діють як суди апеляційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суди першої інстанції, з розгляду цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Апеляційними судами з розгляду цивільних і кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення є апеляційні суди, які утворюються в апеляційних округах.

Згідно абз 3 ч. 3 пунктів розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд Кіровоградської області та утворити Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область, з місцезнаходженням у місті Кропивницькому.

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 124 Основного Закону передбачає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Частинами першою, другою та шостою статті 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом.

Крім того, частина 1 ст. 19 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом. А згідно з частиною 5 цієї статті «утворення суду може відбуватися шляхом створення нового суду».

З огляду на вказані положення всі суди в Україні утворюються її Законами. І таке утворення може відбуватися шляхом створення нового суду.

Зі змісту вказаних приписів випливає, що створення Кропивницького апеляційного суду було прямо передбачено Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Оскільки законодавство не передбачає, що апеляційні суди не мають статусу юридичної особи, ці суди мали бути зареєстрованими як юридичні особи, а їх судді мали бути призначеними за результатами конкурсу, проведеного відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» повторно наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Частиною 1 ст. 24 ЦПК України передбачено, що апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Таким чином, Кропивницький апеляційний суд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції є судом, установленим законом, для розгляду апеляційної скарги Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2023 року.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Отже, посилання ОСОБА_1 на неможливість здійснення правосуддя суддею через створення апеляційного суду, як на думку заявника, не на підставі закону, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущеннях, суб`єктивній оцінці заявником обставин створення цього органу.

До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 24 грудня 2019 року у справі № 396/569/19 (провадження № 51-3231км19).

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

При цьому суд враховує те, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Враховуючи наведене, оцінюючи незалежність, безсторонність та об`єктивність судді Дуковського О. Л. у цій справі, в контексті заявленого відводу, слід зазначити, що оскільки обставини, наведені ОСОБА_3 на обґрунтування заяви про відвід, не знайшли свого підтвердження, підстав для висновку про наявність передумов для відводу судді, немає, а тому заява про відвід судді підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 260, 261, 389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дуковського Олександра Леонтійовича від участі у розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду С. І. Мурашко