Справа № 214/7340/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

27 вересня 2023 року суддя Саксаганський районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) боржника, щомісячно, до повноліття дитини.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктами 4, 6 частини першої статті 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: наявні обставини, передбачені частиною першоїстатті 186 цього Кодексу; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

Пунктом 6 частини 4 статті 186 ЦПК України встановлено, що заява повертається у випадках, коли: позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

Так, згідно наданих до суду письмових доказів, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року у тому числі стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Таким чином, питання стягнення аліментів з боржника на користь стягувача уже вирішено судовим рішенням, тому у видачі судового наказу ОСОБА_1 слід відмовити.

Суд роз`яснює заявнику, що згідно частин першої та другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2023 року.

Суддя С.І. Сіденко