Справа №: 398/3481/23
провадження №: 2/398/2025/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" жовтня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.,

секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Слободянюк П.В. звернувся в Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області з позовом до АТ «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., про визнання виконавчого напису вчинено 04 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрованого в реєстрі за №1935, таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» не надсилав позивачеві повідомлень про наявність заборгованості, уступку вимоги, про необхідність сплатити заборгованість, про звернення за примусовим стягненням боргу. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. 04 березня 2020 року було вчинено виконавчий напис №1935, у зв`язку із боргом за кредитним договором, і запропоновано задовольнити вимоги Кредитора у розмірі 13 970,53 грн., з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л від 22 червня 2020 року, на підставі зазначеного виконавчого напису, було відкрито виконавче провадження №62397812, в подальшому постановою від 23 грудня 2020 року було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 червня 2023 року було забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі зазначеного виконавчого напису. Починаючи з 30 червня 2023 року приватним виконавцем Павелків Т.Л. виконавче провадження №62397812 зупинено. Позивач зазначає, що нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, а саме: стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку за нотаріально посвідченими договорами, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат П.В. Слободянюк в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі його та позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк Форвард» Міхно С. в судове засідання не з`явився, подав письмове пояснення, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вирішуючи даний спір просить суд перевірити доводи сторін у повному обсязі та встановити чи мав боржник безспірну заборгованість перед стягувачем на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, встановити розмір заборгованості. Обов`язок доводити суду наявність заборгованості покладається саме на боржника, який є позивачем по справі. Позивач не надав достатніх доказів, що могли б спростувати факт наявності заборгованості.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, враховуючи приписи ст.128 ЦПК України, причини неявки не повідомила.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

03 квітня 2018 року між ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №200137200 , сума кредиту 20 000 грн., строк кредиту 701 день - з 03 квітня 2018 року по 03 березня 2020 року.

04 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. вчинено виконавчий напис №1935, у зв`язку із наявною заборгованістю за кредитним договором укладеним 03 квітня 2018 року між ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», та ОСОБА_1 . Виконавчим написом стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість за період з 05 червня 2019 року по 03 вересня 2019 року у розмірі 13970,53 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 11 995,32 грн., заборгованість за процентами 0, 21 грн., плата за пропуск мінімальних платежів - 1125, 00 грн., за вчинення виконавчого напису 850,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 22 червня 2020 року, на підставі виконавчого напису №1935 від 04 березня 2020 року, було відкрито виконавче провадження №62397812.

Постановою цього ж приватного виконавця від 23 грудня 2020 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 червня 2023 року зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. №1935 від 04 березня 2020 року, за виконавчим провадженням №62397812, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л.

За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України,

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-XII (в редакції чинній станом на 08 серпня 2020 року, далі Закон № 3425-XII) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 34 Закону № 3425-XII нотаріуси вчиняють виконавчі написи.

Частиною 1 статті 88 Закону № 3425-XII встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Тобто, виконавчий напис це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі слід перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Таких висновків дійшов Верховним Судом у постанові від 06 травня 2019 року №320/7932/16-ц.

Щодо переліку документів, які є підставою для вчинення виконавчого напису суд зазначає таке.

Статтею 87 № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік таких документів наведено у постанові Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, якою затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік).

Враховуючи ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 22 лютого 2017 року № 826/20084/14, залишеної без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року № К/800/6492/17 та № К/800/7651/17, до даних правовідносин має бути застосовано Перелік у редакції, чинній станом на 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Зі змісту доданих до матеріалів справи документів вбачається, що підставою для винесення оскаржуваного виконавчого напису є заборгованість за кредитним договором №200137200 від 03 квітня 2018 року укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». При цьому посилання на угоди, які б були посвідчені нотаріусом виконавчий напис від 04 березня 2020 року не містить.

Стосовно безспірності сум які були стягнуті за виконавчим написом, що оспорюється, суд зазначає таке.

Зі змісту виконавчого напису слідує, що стягнення за ним проводиться за період з 05 червня 2019 року по 03 вересня 2019 року у сумі 13970,53 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 11 995,32 грн., заборгованість за процентами 0, 21 грн., плата за пропуск мінімальних платежів - 1125, 00 грн., за вчинення виконавчого напису 850,00 грн.

Як слідує із оскаржуваного виконавчого напису вказана заборгованість виникла за період з 05 червня 2019 року по 03 вересня 2019 року.

За приписами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

АТ «Банк Форвард» не надало жодних доказів безспірності заборгованості, а також не надано доказів на підтвердження утворення за період з 05 червня 2019 року по 03 вересня 2019 року заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Банк Форвард». В письмових поясненнях, представник відповідача зазначив, що існування заборгованості має доводити боржник.

Виконавчий напис від 04 березня 2020 року за №1935 щодо звернення стягнення на користь АТ «Банк Форвард» з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 13970,53 грн. слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, стягнути з відповідача АТ «Банк Форвард» на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1074 грн. 40 коп. за подання позовної заяви та 536 грн. 80 коп. за подання заяви про забезпечення позову до суду.

Керуючись ст.ст. 12,76-84, 89, 141, 158, 263, 265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрований в реєстрі за №1935, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард», , заборгованості за кредитним договором №200137200 від 03 квітня 2018 року в розмірі 13970 грн. 53 коп.

Стягнути з АТ «Банк Форвард», , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1074 грн. 40 коп. за подання позовної заяви та 536 грн. 80 коп., а всього 1611 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.10.2023 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Акціонерного товариства «Банк Форвард», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Златоустівська, 55, оф. 61-62;

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, адреса місцезнаходження: м. Київ, проспект Оболонський, буд. 35, 2-й поверх.

Суддя Т.В. Голосеніна