Справа № 727/5213/23
Провадження № 2-др/727/76/23
25 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі: головуючого-судді: Одовічен Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін клопотання позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -
У провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебувала цивільна справа №725/5213/23.
Рішенням суду від 11.09.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.01.2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №66, розірвано.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем її проживання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп.

У судовому рішенні питання про стягнення судових витрат на правову допомогу не вирішувалося.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд питаня про стягнення судових витрат здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши заяву позивача про стягнення судових витрат, матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11.09.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.01.2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №66, розірвано.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем її проживання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. (а.с.109-111).

Під час судового засідання 04.09.2023 року представником позивача Малєнко О.В. було заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

15.09.2023 року позивачем було подано клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які були понесені у зв`язку з розглядом вказаної справи, позивачем було надано: копію акта виконаних робіт №1-03 від 14.09.2023 року за договором про надання правничої допомоги №03.05./23 від 03.05.2023 року; копію рахунку-факторингу №1-03 від 14.09.2023 року за договором про надання правничої допомоги №03.05./23 від 03.05.2023 року.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Постановою від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17 Верховний Суд висловив наступну позицію: «Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта».

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: копію договору про надання правничої допомоги №03,05/23 від 03.05.2023 року; копію акта виконаних робіт №1-03 від 14.09.2023 року за договором про надання правничої допомоги №03.05./23 від 03.05.2023 року; копію рахунку-факторингу №1-03 від 14.09.2023 року за договором про надання правничої допомоги №03.05./23 від 03.05.2023 року.

Відповідно до п.3.1 договору про надання правничої допомоги №03,05/23 від 05.05.2023 року ОСОБА_1 сплачує адвокату Малєнко О.В. фіксований гонорар за надану правничу допомогу, де розмір гонорару становить 15000 гривень.

Клієнт сплачує гонорар адвокату за цим договором протягом 30 днів з дня ухвалення судом першої інстанції рішення у справі (п.3.3 договору).

Згідно акту виконаних робіт №1-03 та рахунку-фактури №1-03 за договором про надання правничої допомоги №03.05/23 від 03.05.2023 року адвокатом Малєнко О.В. станом на день підписання даного акту надано ОСОБА_1 наступні правничі послуги: 03.05.2023 року - вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, консультація щодо характеру спірних відносин та перспектив розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини; 08.05.2023 року - підготовка пропозиції укласти договір про визначення місця проживання дитини; 17.05.2023 року - підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини; 25.05.2023 року - підготовка заяви про виправлення недоліків на виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці у справі №727/5213/23 від 23.05.2023 року, подання заяви до суду; 06.06.2023 року - підготовка заяви до Служби у справах дітей Чернівецької міської ради; 08.06.2023 року - представництво інтересів клієнта у Службі у справах дітей ЧМР під час подання заяви до Служби у правах дітей ЧМР; 10.08.2023 року - представництво інтересів клієнта на засіданні комісії з питань захисту прав дитини ЧМР з приводу визначення місця проживання дитини; 14.06.2023 року, 03.07.2023 року, 31.07.2023 року, 11.08.2023 року, 04.09.2023 року - участь у судових засіданнях у Шевченківському районному суді м.Чернівці у справі №727/5213/23.Вартість наданих послуг становить 15000 гривень.

Суд враховує положення ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно яких інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

11.09.2023 року відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про стягнення судових витрат, вважаючи їх розмір необґрунтованим та завищеним. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Крім того, 25.09.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій заперечував проти задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат. Вказував, що витрати не відповідають об`єму виконаних робіт та належним чином не підтверджені.

Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, суд враховує їх з огляду на складність справи, ціну справи та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість судового провадження, наявність численної усталеної практики, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу є дещо завищеними та підлягають зменшенню до 7000 гривень.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), який проживає в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), яка проживає в АДРЕСА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.