Справа № 541/1475/23
Провадження №2/541/522/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 липня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Куцин В.М.,

секретаря судового засідання - Калініченко Л. О.,

представника відповідача Солодовникова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миргород в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення святкової премії,

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення із Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення святкової премії з нагоди святкування Нового року в розмірі 35000,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона з 03 травня 2018 року перебувала у трудових правовідносинах з державним підприємством «Адміністрація морських портів України».

В грудні 2018 року державним підприємством «Адміністрація морських портів України» була виплачена премія з нагоди Нового року обмеженому колу працівників апарату управління ДП «АМПУ» на підставі наказу державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 29 грудня 2018 року № 513-к «Про заохочення працівників».

При цьому, згадана премія їй виплачена не була. Вважала, що ДП «АМПУ» не дотрималось вимог п. 1.2 та п. 3.3.2. Колективного Договору в частині виплати їй заохочення у вигляді премії з нагоди свята Новий рік, оскільки святкова премія виплачується всім працівникам, а не окремому колу осіб, чим порушило її права.

04 травня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08 травня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказував, що визначення кола працівників для преміювання перебуває у межах дискреційних повноважень роботодавця. Натомість відповідач визначає наявність фінансової можливості для преміювання з огляду на поточний фінансовий стан. Як вбачається зі змісту наказу від 29.12.2018 №513-к, підставою для преміювання були рапорти керівників підрозділів. Проте керівник підрозділу, у якому працювала позивач, не передбачив у своєму рапорті преміювання для позивача з огляду на критерії, визначені у статті 2 Закону України «Про оплату праці».

Згідно з п. 3.3.5 Колективного договору преміювання за п. 3.3.2 роботодавець проводить залежно від фінансових можливостей з правом припинення, збільшення або зменшення з урахуванням результатів діяльності.

Тобто за текстом Колективного договору сторони договору погодили дискреційні повноваження роботодавця і залишили питання преміювання на розсуд роботодавця з урахуванням фінансових можливостей роботодавця.

Згідно з п. 3.3.3 Колективного договору адміністрація зобов`язується заохочувати в розмірі посадового окладу штатних працівників, безперервний стаж роботи яких в апараті управління ДП «Адміністрація морських портів України» складає не менше 1 року, та які відпрацювали повний календарний рік без періодів тимчасової непрацездатності, при наявності фінансової можливості підприємства.

Проте облікові відомості відповідача свідчать, що позивач працевлаштована у травні 2018 року. Позивач у позовній заяві визнала, що премія на підставі наказу від 29.12.2018 №513-к ОСОБА_2 не нараховувалась та не виплачувалась.

Відповідач визнає, що премія на підставі наказу від 29.12.2018 №513-к ОСОБА_2 не нараховувалась та не виплачувалась.

Отже, відсутність факту нарахування премії позбавляє працівника права її вимагати в судовому порядку. Також передчасним і безпідставним є твердження позивача про те, що її позбавили премії - премія взагалі не нараховувалась.

Крім того, відповідач нарахував та виплатив премії на підставі наказу від 29.12.2018 №513-к у межах наявної фінансової можливості, тобто загальний обсяг коштів роботодавця, які могли бути спрямовані на преміювання за п. 3.3.2 Колективного договору, був обмежений виплатами визначеному наказом колу осіб (з урахуванням особистого розміру заохочення кожного зі згаданих у наказі працівників). Відповідні фінансові можливості випливають зі змісту фінансового плану відповідача, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження фінансового плану державного підприємства Адміністрація морських портів України на 2018 рік» від 20 грудня 2017 р. № 972-р (https://zakon.rada.gov.Ua/laws/show/972-2017-%D1%80#Text).

Колективний договір не передбачає обов`язку роботодавця обов`язково нараховувати і виплачувати премію позивачу. По-перше, премія, на яку безпідставно претендує позивач, не виплачувалась усім працівникам. Таке твердження позивача передчасне і безпідставне, спростоване доданими до відзиву на позов доказами: роботодавець у межах своїх дискреційних повноважень, на підставі запровадженої ним процедури, визначив окремих осіб у межах наявних у роботодавця як державного підприємства, яке діє на підставі затвердженого фінансового плану, яких преміював за підставами, визначеними у наказі про преміювання. По-друге, назва розділу 3.3. Колективного договору дослівно: «3.3. У питаннях матеріального заохочення за результати праці Адміністрація зобов`язується:». Отже, буквою колективного договору передбачена скасувальна обставина та дискреційні повноваження роботодавця визначати коло працівників для преміювання і підставу для її нарахування. Не включення позивача до кола працівників на преміювання свідчать про відсутність у позивача достатніх результатів праці, які у межах дискреційних повноважень роботодавець визначає самостійно. По-третє, Колективний договір не передбачає преміювання саме у зв`язку з Новим роком. Колективний договір не передбачає такого обов`язку роботодавця.

Вимоги позивача не є обгрунтовними і вбачаються передчасними, а тому не можуть бути задоволені. Відсутність чіткого кола свят (державних, релігійних, професійних) у переліку Колективного договору засвідчує дискреційність повноважень роботодавця на преміювання працівників за власним розумінням.

По-четверте, розділ 3.3. Колективного договору дослівно: «3.3. У питаннях матеріального заохочення за результати праці Адміністрація зобов`язується:» у п. 3.3.2 уточнює ще одну скасувальна обставина: «3.3.2. При наявності фінансової можливості преміювати та заохочувати працівників...... Роботодавець у межах своїх дискреційних повноважень та фінансової можливості, з огляду на результати праці, визначив відсутність підстав для заохочення адвоката Ольги Левченко.

Згідно з наказом ДП «Адміністрація морських портів України» від 29.12.2018 №513-к «Про заохочення працівників» за сумлінне відношення до виконання службових обов`язків, високий професіоналізм, бездоганну та плідну працю та з нагоди Нового року заохочено премією працівників згідно з наведеним у наказі переліком.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що міркування позивача щодо стягнення премії ґрунтуються на безпідставних судженнях про обов`язковість виплати у зв`язку з певною календарною датою, а не у зв`язку з «працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці».

Доказів, що позивач виконувала «працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці», у матеріалах справи відсутні, а тому немає законних підстав як для нарахування, так і для примусового стягнення коштів з роботодавця.

Позивач протягом понад 4 років не зверталась з вимогою про виплату премії на підставі наказу від 29.12.2018 №513-к.

Водночас позивач є адвокатом, тобто обізнана про порядок врегулювання таких питань, проте під час роботи в ДП «АМПУ» не посаді керівника кадрової служби не вживала ніяких заходів для врегулювання питання, що є предметом судового розгляду.

Як згадувалось вище, позивач визнає, що премія не нараховувалась, а тому не обліковувалась згідно з бухгалтерським обліком відповідача і, відтак, не могла бути включена до складу виплат.

ДП АМПУ не визнає заявленого позову у повному обсязі. Водночас, не визнаючи заявлених вимог, відповідач просив застосувати до заявлених позовних вимог позовну давність та наслідки пропуску строку на звернення до суду.

23 травня 2023 року позивач направила відповідь на відзив, вказувала, що Наказом ДП «АМПУ» від 29.12.2018 № 513-к «Про заохочення працівників» відповідно до пункту 3.3.2 Колективного договору з нагоди святкування Нового року заохочено премією у розмірі посадового окладу працівників апарату управління ДГІ «АМПУ». Підставою для виплати премії працівникам ДП «АМПУ» відповідно до зазначеного наказу був саме п. 3.3.2 Колективного договору, який передбачає обов`язок Адміністрації преміювати та заохочувати працівників, зокрема, до державних, релігійних, професійних та інших свят.

Зазначена премія виплачувалася всім працівникам ДП «АМПУ» з нагоди святкування Нового року та не залежала від виробничих результатів діяльності кожного працівника чи особистого вкладу в розвиток підприємства, а виплачувалася, наявності можливості, саме по факту свята. Вказана премія з нагоди святкування Нового року їй безпідставно не була виплачена.

Згідно положень п. 3.3.2. Колективного договору ДП «АМПУ» зобов`язується при наявності фінансової можливості преміювати та заохочувати Працівників, зокрема, до державних, релігійних, професійних та інших свят. Водночас, відповідно до п. 3.3.3. Колективного договору ДП «АМПУ» Адміністрація зобов`язується заохочувати в розмірі посадового окладу штатних працівників, безперервний стаж роботи яких в апараті управління ДП «АМПУ» складає не менше 1 року, та які відпрацювали повний календарний рік без періодів тимчасової непрацездатності, при наявності фінансової можливості підприємства. Тобто, виплата за п. 3.3.2. Колективного договору ДП «АМПУ» та за п. 3.3.3. Колективного договору ДП «АМПУ» є різними самостійними виплатами, які не пов`язані між собою.

Заохочення у вигляді премії з нагоди святкування Нового року за наказом ДГІ «АМПУ» від 29.12.2018 № 513-к «Про заохочення працівників» було видано відповідно до пункту 3.3.2 Колективного договору ДП «АМПУ», а не на підставі п. 3.3.3 Колективного договору ДП «АМПУ», як зазначає Відповідач. Таким чином, посилання Відповідача на п. 3.3.3 Колективного договору дії «АМПУ», як на підставу для відмови у задоволенні позову є необгрунтованим, оскільки спірна виплата була здійснена на іншій правовій підставі (п. 3.3.2. Колективного договору ДП «АМПУ»), і жодним чином не пов`язаною з тим, що у Позивача стаж роботи в апараті управління ДП «АМПУ» на день виплати премії з нагоди святкування Нового року складав менше ніж 1 рік.

Позивач в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. 14.07.2023 в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просила позовні вимоги задовільнити, розгляд справи проводити без її участі (а.с. 127).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Вказував, що преміювання до Нового року було здійснено на підставі рапортів керівників структурних підрозділів та залежно від фінансових можливостей підприємства. Виплата усім працівникам не проводилася. Заохочення було не тільки працівників апарату управління. Всього заохочено було 32 працівника, в той час як в апараті управління працює 275 осіб. Розмір премії був визначений від фінансової можливості та обгрунтовувався рапортом керівника структурного підрозділу. За 2018 рік не було виконано фінансовий план, було недовиконання плану. По виплаті заробітної плати навпаки були перевитрати на 5%, тому у підприємства не було фінансової можливості преміювати усіх працівників. Рапорту безпосереднього керівника позивача про преміювання останньої не було, премія не була нарахована.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

02 травня 2018 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду заступника начальника відділу кадрів апарату управління постійно з 03 травня 2018 року з посадовим окладом 35000 грн. у місяць (а.с. 13).

Наказом ДП «АМПУ» від 29.12.2018 № 513-к «Про заохочення працівників» відповідно до п. 3.3.2. Колективного договору трудового колективу апарату управління державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на 2016-2018 роки, з метою матеріального заохочення працівників апарату управління ДП «АМПУ» на підставі рапортів керівників структурних підрозділів апарату управління ДП «АМПУ». За сумлінне відношення до виконання службових обов`язків, високий професіоналізм, бездоганну та плідну працю та з нагоди Нового року заохочено премією у розмірі посадового окладу працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» та філії «Днопоглиблювальний флот» ДП «АМПУ» згідно з наведеним у наказі переліком (а.с. 11-12).

Відповідно до п. 3.3.2 колективного договору адміністрація зобов`язується при наявності фінансової можливості преміювати та заохочувати працівників, а саме, зокрема до державних, релігійних, професійних та інших свят.

Згідно з п. 3.3.5 Колективного договору адміністрація зобов`язується проводити виплати передбачені п.п. 3.3.1 3.3.4 Договору , залежно від фінансових можливостей з правом припинення, збільшення або зменшення їх з урахуванням результатів діяльності, крім обов`язкових, що передбачені законодавством України (а.с. 14-32).

Відповідно до Звіту фінансового плату підприємства за 2018 рік фінансовий план виконано на 93,6% від запланованого , витрати на оплату праці виконані на 105,5 % (а,с. 110 зворот).

Згідно наказу про заохочення працівників преміювання проводилося на підставі п. 3.3.2 Колективного договору трудового колективу апарату управління державного підприємства «Адміністрація морських портів України » на 2016 2018 роки .

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові та матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За приписами ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Статтею 98 КзпП передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

З наведених норм Закону випливає, що премія відноситься до додаткової заробітної плати, встановлення її розміру є правом, а не обов`язком роботодавця.

Враховуючи положення Колективного договору, зокрема п. 3.3.5 адміністрація ДП «АМПУ» мала право проводити виплати (заохоченні, премії), припиняти, збільшувати, зменшувати заохочення, залежно від фінансових можливостей підприємства на підставі рапортів керівників структурних підрозділів.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає в діях відповідача порушень норм трудового законодавства, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші твердження позивача щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення премії з нагоди святкування Нового року за 2018 рік в розмірі 35000,00 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миргород, Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" місцезнаходження : проспект Перемоги, 14, м. Київ, .

Повне судове рішення складено 19 липня 2023 року.

Суддя: В. М. Куцин