Справа №:755/1255/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Сич В.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.. Свої вимоги мотивував тим, що 24 вересня 2022 року за адресою: перехрестя пр-т Броварський, Е-95 з вул. Київська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 , який належить позивачу та автомобіля марки «ЗАЗ Lanos», д/н НОМЕР_2 під керуванням відповідача, відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Приватному акціонерному товаристві «НАСК ОРАНТА». 19 жовтня 2022 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно Висновків щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 311/10-22 від 19 жовтня 2022 року, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Клевер Експерт» вартість матеріального збитку, завданого позивачу становить у розмірі 138 577,54 грн, вартість матеріального збитку без урахування ПДВ становить у розмірі 123 763,80 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить у розмірі 220 622,86 грн. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 114 765,86 грн. Для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 114 765,86 грн (220 622,86 грн - 105 857 грн). У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 114 765,86 грн, витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 300 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн, витрати пов`язані зі збиранням доказів у розмірі 4 000 грн та судовий збір у розмірі 2 244, 27 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку: поновити представнику відповідача ОСОБА_3 строк на подання відзиву на позов.

Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 21 червня 2023 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

14 вересня 2023 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_3 .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч .2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Позивач є власником автомобіля марки «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 (а.с.50, 51-52).

24 вересня 2022 року за адресою: перехрестя пр-т Броварський, Е-95 з вул. Київська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 , який належить позивачу та автомобіля марки «ЗАЗ Lanos», д/н НОМЕР_2 під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Приватному акціонерному товаристві «НАСК ОРАНТА» (а.с. 10, 11).

19 жовтня 2022 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 10).

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 114 765,86 грн.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 114 765,86 грн (220 622,86 грн - 105 857 грн).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, відповідно до яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки позивач, скориставшись правом договірного врегулювання виплати страхового відшкодування в межах страхового ліміту від страховика, втратив право отримання іншого відшкодування. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди є завищеними та не відповідають доказам по справі. Вимоги позивача щодо стягнення витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 300 грн не підлягають стягненню, оскільки з відповіді на адвокатський запит вбачається, що зазначених послуг позивачу не було надано. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення витрат щодо проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу, оскільки вони не підтверджені належними доказами (а.с. 107-112).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д/н НОМЕР_3 застраховано в Приватному акціонерному товаристві «НАСК «ОРАНТА» відповідно до полісу № АТ1987878 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно розрахунку страхового відшкодування від 01 листопада 2022 року розмір матеріального збитку ( з урахуванням зносу деталей, що замінюються) складає у розиірі 111624, 50 грн (а.с. 118).

Згідно узгодження між відповідачем та страховиком суми відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ від 31 жовтня 2022 року розмір матеріального збитку за вимогою потерпілого становить 108 357 грн, франшиза становить у розмірі 2 500 грн, сума узгодженого страхового відшкодування становить у розмірі 105 857 грн (а.с. 118 зв.).

Згідно страхового акту № ОЦВ-22-32-80938/1 від 02 листопада 2022 року сума страхового відшкодування власнику автомобіля «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 відповідно до погодженої між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «НАСК «ОРАНТА» суми становить у розмірі 105 857 грн (а.с. 121 зв.)

Згідно інформаційного листа Приватного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА» від 12 травня 2023 року сума страхового відшкодування власнику автомобіля «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 була виплачена на рахунок позивача (а.с. 12, 121).

Оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивачем розраховано суму відшкодування виходячи із різниці вартості відновлювального ремонту, визначеного у Висновках щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 311/10-22 від 19 жовтня 2022 року, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Клевер Експерт» та сумою страхового відшкодування за вирахуванням франшизи.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Отже, позивач має право на відшкодування в повному обсязі реальної вартості понесених витрат, тому предметом доказування є обставини, що підтверджують оплату вартості відновлювального ремонту.

Проте позивачем не надано доказів оплати суми вартості відновлювального ремонту, яка зазначена у Висновках щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 311/10-22 від 19 жовтня 2022 року, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Клевер Експерт», чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем не надано доказів оплати суми вартості відновлювального ремонту, суд приходить висновку про стягнення з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 12 139 грн 30 коп., виходячи з такого розрахунку.

Згідно Висновків щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 311/10-22 від 19 жовтня 2022 року, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Клевер Експерт» вартість матеріального збитку, завданого позивачу становить у розмірі 138 577,54 грн, вартість матеріального збитку без урахування ПДВ становить у розмірі 123 763,80 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить у розмірі 220 622,86 грн (а.с. 13-23).

Тому сума відшкодування матеріальної шкоди складає із різниці вартості матеріального збитку без урахування ПДВ у розмірі 123 763,80 грн та розміру матеріального збитку ( з урахуванням зносу деталей, що замінюються) у розмірі 111624, 50 грн відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 01 листопада 2022 року.

Крім того, позивач просить про стягнення з відповідача матеріальних збитків, які складаються з витрат пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 300 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

На підтвердження понесення витрат, пов`язаних з евакуацією позивачем надано товарний чек з печаткою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , згідно якого послуги евакуатора НОМЕР_1 становлять у розмірі 2300 грн (а.с.49).

Однак позивачем не додано до позову ні акту виконаних робіт з відомостями щодо кількості кілометрів доставки автомобіля, ні інших доказів, з яких можливо встановити вид господарської діяльності особи, що видала товарний чек, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, згідно відповіді на адвокатський запит, здійснений представником відповідача, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , повідомив, що в бухгалтерському обліку останнього відсутні записи щодо отримання грошових коштів 24 вересня 2022 року (а.с. 126).

У зв`язку з чим вимоги щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 300 грн задоволенню не підлягають.

Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 10 000 грн.

При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Враховуючи роз`яснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тривалістю ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

Суд дійшов висновку, що діями відповідача спричинені позивачу моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням транспортного засобу.

При визначенні розміру відшкодування, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, суд визначає у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 3 000 грн. В решті вимог слід відмовити.

З урахуванням викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню частково: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 12 139 (дванадцять тисяч сто тридцять дев`ять) грн 30 коп.; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. В решті позовних вимог відмовити.

Також, позивач просив про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

04 листопада 2022 року між позивачем та адвокатом Конюшком Денисом Борисовичем було укладено договір про надання правничої допомоги адвокатом, відповідно до умов якого позивач замовив надання юридичної допомоги (а.с. 53).

Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує актом виконаних робіт № 1 до Договору від № 04/11/22-ЮП/IL (а.с. 56).

Представник відповідача скористався своїм правом подачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відповідно до якого зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Згідно акту виконаних робітn адвокатом надані, а клієнтом прийняті наступні роботи (надані послуги):

1.Юридична консультація на виконання якої витрачено 1 год, сума гонорару 1 500 грн;

2.Вивчення документів на виконання чого витрачено 1 год, сума гонорару 1 500 грн;

3.Збирання доказів на виконання чого витрачено 2 год, сума гонорару 3 000 грн;

4.Підготовка та подання позовної заяви на виконання чого витрачено 6 год, сума гонорару 9 000 грн.

Дослідивши матеріали справи суд приходить висновку, що обсяг поданих до суду документів очевидно не є пропорційним часу витраченому на їх складання, зазначеному в описі витрат на правничу допомогу.

Тому з урахуванням викладеного суд приходить висновку, що стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн, не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності і вважає за необхідне зменшити їх до 5 000 грн. В решті заяви відмовити.

Позивачем понесено судові витрати, пов`язані зі збиранням доказів у розмірі 4 000 (а.с. 48) та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 244,27 грн (а.с. 7, 8, 9).

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір та витрати з пов`язані зі збиранням доказів виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 12 139,30 грн, відтак, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 214,40 грн (12 139,30 грн (сума задоволених вимог) х 100% : 127 065,86 грн (ціна позову) х 2 244,27 грн сплачений судовий збір) та витрати з пов`язані зі збиранням доказів у розмірі 380 грн (12 139,30 грн (сума задоволених вимог) х 100% : 127 065,86 грн (ціна позову) х 4 000 грн (сплачені витрати).

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", п.п. 3, 5, 7, 9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 142, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 12 139 (дванадцять тисяч сто тридцять дев`ять) грн 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп, витрати зі сплати судового збору у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) грн 40 коп, витрати, пов`язані зі збиранням доказів у розмірі 380 (триста вісімдесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 вересня 2023 року.

Суддя Н.Є.Арапіна