ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/414/23
Провадження №2/477/351/23
31 серпня 2023 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Козаченка Р.В.,
із секретарем судового засіданні Кислою І.В.,
розглянувши без участі сторін в спрощеному позовному провадженні цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 ,
до ОСОБА_2 ,
про звільнення від сплати аліментів,
У березні 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив припинити стягнення з нього на користь позивачки аліменти на утримання їх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.
Свої вимоги мотивував тим, що після розірвання їх з відповідачкою шлюбу дочки проживали з матір`ю, проте після 22 лютого 2022 року коли розпочалося повномасштабне вторгнення збройних формувань російської федерації до України, він з дочками виїхав до с. Борисівка Білгород-Дністровського району Одеської області, де мешкають до цього часу як внутрішньо-переміщені особи. Дочки перебувають на повному його утриманні, а відповідачка проживає окремо від них і матеріальної допомоги дітям не надає, тому вважав, що за судовим наказом від 03 лютого 2020 року аліменти на їх утримання стягуються на користь ОСОБА_2 безпідставно.
В суд позивач не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, його представник подав заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити, розглянувши його без їх участі.
Відповідачка до суду не з`явилася, повідомлялася належним чином.
Суд, вважаючи можливим здійснити заочний розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Сторони перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2022 року.
За час шлюбу в них народилося двоє дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживали з матір`ю.
При цьому, судовим наказом Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2020 року в справі № 477/91/20, ухвалено стягувати із позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітків (доходів) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 17 січня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.
передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до , якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у , за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Як роз`яснено Пленумом Верховного суду України в п.17 право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
При вирішенні заявленого спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
В той же час, після початку повномасштабного вторгнення збройних формувань російської федерації до території України, розпочатого 24 лютого 2022 року, позивач з дочками вимушений був вимушений евакуюватися до Одеської області, де проживає до цього часу і це підтверджується довідками від 16 січня 2023 року про надання статусу внутрішньо-переміщених осіб.
Це також підтверджується довідкою Татарбунарської міської ради від 08 лютого 2023 року, відповідно до якої з 30 березня 2022 року ОСОБА_1 проживає зі своїми дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 .
Відповідно ч. 4 , якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Із досліджених вищезазначених доказів вбачається, що діти позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживає з ним та повністю знаходиться на його утриманні.
Цю обставину слід вважати такою, що суттєво впливає на стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки за наказом Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2020 року.
Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання їх сина.
Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258-260, 165, 268 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів - задовольнити повністю.
Припинити з дня набрання законної сили цього рішення суду примусове стягнення щомісяця із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання їх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.
Відкликати з виконання виконавчий документ судовий наказ № 477/91/20 (провадження 2-в/477/12/20) Жовтневого районного суду Миколаївської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їх дочок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Р.В. Козаченко