справа № 619/2912/23
провадження № 2/619/614/23
05 жовтня 2023 року Дергачівський районний суд
у складі: головуючого-судді - Жорняк О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Молотко А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі за правилами спрощеного позовного провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
В підтвердження позову позивач посилається на те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 червня 2015 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття, починаючи з 08.05.2015.
На даний час матеріальне становище відповідача змінилося, у зв`язку з припиненням утримування старшої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той же час, позивача витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 значно зросли, т.я. дитина навчається у Харківському автомобільно-дорожньому фаховому коледжі.
1/6 частина аліментів на утримання дитини не покриває четвертої частини усіх витрат, які позивач несе на утримання дитини щомісячно.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам станом на 27.06.2023 заборгованість боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по сплаті аліментів за вищезазначеним виконавчим листом становить 226 099, 86 грн.
За таких обставин позивач ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 1/6 частини до частини щомісячно.
Ухвалою суду від 03 липня 2023 року провадження по справі відкрито і призначено до розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У наданий в ухвалі час від відповідачки не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заявуу якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі,просить здійснити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, при цьому не надав відзив на позов та шляхом направлення судової повістки, про що мається підтвердження в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, з заявами не звертався.
Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи не з`явився у судове засідання, не подав відзив на позов, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом було достовірно встановлено, що згідно рішення Дергачівського суду Харківської області від 17 червня 2015 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 червня 2015 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття, починаючи з 08.05.2015.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 виповнилося вісімнадцять років, у зв`язку з чим припинено стягнення аліментів з відповідача по даній справі на користь позивача на утримування старшої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу №1228 від 05.09.2022 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є студентом І курсу, групи 11-Р Харківського державного автомобільно-дорожньому коледжі І рівня акредитації (фаховий молодший бакалавр) за регіональним замовленням на контрактній основі. Дата закінчення коледжу 30 червня 2026 року.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2023/003764928 від 17.05.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з матір`ю ОСОБА_8 .

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з вищевикладеного, стягнення з відповідача аліментів на утримання у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, інші обставини, що мають істотне значення (пункт 4 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна певних обставин, зокрема, потреба у коштах на належне утримання та виховання, після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів.

Суд, дійшов висновку, що розмір аліментів у сумі 1/6 частина може бути підставою для зміни раніше визначеного судом розміру аліментів на утримання, оскільки він не забезпечує гармонійного розвитку дитини.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з того, що відповідач є працездатним і як батько зобов`язаний матеріально утримувати свого сина, забезпечивши його мінімально необхідними благами, які потрібні для життя та виховання, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 23 своєї постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору, то суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Відповідно ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258-259,263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 червня 2015 року (справа № 619/1975/15-ц, провадження № 2/619/1052/15) на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з розміру 1/6 до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в дохід держави 1 073,60 грн судового збору.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О. М. Жорняк