Справа № 286/2391/23
УХВАЛА

28 вересня 2023 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі частки житлового будинку, який належить співвласникам на праві спільної часткової власності , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі частки житлового будинку, який належить співвласникам на праві спільної часткової власності.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до положень ст. 175 ЦПК України позовна заява серед іншого, повинна містити і повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, вимоги вказаної норми позивачем не було дотримано в повній мірі.

Так, відповідно до ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначений висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як випливає з положень ч.ч. 1, 3, 4 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити виділ у натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про виділ у натурі частки з нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про виділ у натурі частки з нерухомого майна і таке право підлягає судовому захисту на підставі положень ст. 15, 16 ЦК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви слідувало, що позивачі не можуть звернутися до нотаріуса з проханням вчинення нотаріальної дії посвідчення договору про виділ в натурі частки з спільної часткової власності у зв`язку з відсутністю згоди одного з співласників ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Її спадкоємці - відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , документально спадщину не оформили, тобто на даний час відсутні офіційні власники 1/2 частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, довідка виконавчого комітету Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від 07.07.2023 №196, видана на запит суду в порядку ст.187 ЦПК України, свідчила, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в смт. Першотравневе Коростенського району Житомирської області не зареєстрований і не проживає. Відповідно відомості наведені в позові не відповідали дійсності.

Тобто, як свідчив зміст позову, особами, які зазначені позивачами як відповідачі, право позивача не порушується і не оспорюється. Перешкодою до проведення добровільного розподілу стало встановлення кола всіх співвласників, а саме власників іншої 1/2 частини житлового приміщення.

Однак, як зазначалося вище, визначення відповідачів є правом позивача, а обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи - встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову, а не визначення і встановлення відповідачів, і такий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Таким чином, оскільки, позовна заява містила вимоги щодо виділення в натурі частки житлового приміщення, яке належить співвласникам на праві спільної часткової власності, що створює передумови за яких можуть бути порушені права та інтереси інших співвласників майна, тому, мало бути визначено повне коло відповідачів по справі (всіх співвласників нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , які перешкоджають позивачам в реалізації їх прав), та зазначення доказу щодо відмови нотаріуса в посвідченні договору про виділ частки із спільної часткової власності.

За таких обставин ухвалою судді Овруцького районного суду від 19.07.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Дану ухвалу позивачем отримано 08.09.2023, що підтверджується поштовим повідомленням.

На протязі десяти днів з дня вручення ухвали, з урахуванням часу на пересилку, позивачами недоліки не усунуто, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачам з роз`ясненням права повторного звернення із заявою до суду при усуненні вказаних недоліків.

Керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі частки житлового будинку, який належить співвласникам на праві спільної часткової власності повернути позивачам, роз`яснивши право повторного звернення із позовною заявою до суду при усуненні вказаних недоліків.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ : А. Л. Гришковець