Справа №155/1264/23
Провадження №2/155/367/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.;

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівської міської ради про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право на завершення приватизації та реєстрації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,39 га, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення п`ятнадцятої сесії Пустомитівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 24.12.1993 р. №15/6 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пустомити Горохівського району Волинської області помер її батько ОСОБА_2 . За життя спадкодавець склав заповіт, який посвідчувався секретарем Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області 17.12.2009 року за №62. Згідно заповіту ОСОБА_2 усе своє майно заповів позивачці. До складу спадкового майна входить, зокрема, земельна ділянка площею 0,39 га для ведення особистого селянського господарства, яка згідно рішення п`ятнадцятої сесії Пустомитівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 24.12.1993 р. №15/6 передана у приватну власність спадкодавцю та знаходиться в селі Пустомити Луцького району Волинської області. Позивачка після померлого батька прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Для оформлення належної їй спадщини остання звернулась до Горохівської державної нотаріальної контори. Проте, державний нотаріус відмовив позивачці у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отже, позивачка не може оформити належну їй спадщину, оскільки спадкодавець за життя не виготовив відповідної документації та не отримав правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2023 року витребувано в Горохівської державної нотаріальної контори витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії.

Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, у письмовій заяві просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, в заяві, яка надійшла до суду 31.08.2023, міський голова просив справу розглядати у відсутності представника ради, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку.

Із заповіту, складеного 17.12.2009 року, який посвідчено секретарем Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №62 вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно заповів позивачці ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №73736386, станом на 28.08.2023 року заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 62.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області (а.с.8).

Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , згідно якого її батьком є ОСОБА_2 . ОСОБА_3 одружилась та змінила своє прізвище на « ОСОБА_4 », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.5,6).

Довідкою Горохівської міської ради від 31.07.2023 №642 стверджується, що спадкодавець ОСОБА_2 до дня смерті проживав з дочкою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . Дружина спадкодавця ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт ОСОБА_2 у Пустомитівській сільській раді посвідчувався 17.12.2009 р. по реєстру №62. Спадкоємцем за заповітом є дочка ОСОБА_1 . Спадкоємиця вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання (а.с.11).

Згідно копії паспорта ОСОБА_1 , остання зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Із матеріалів витребуваної згідно ухвали суду спадкової справи №211/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 11 червня 2015 року подала до Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Пустомитівською сільською радою Горохівського району Волинської області 17 грудня 2009 року за НОМЕР_4 . Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 2,4561 га, яка розташована на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії I-ВЛ №010913, виданого Пустомитівською сільською радою 15 січня 2001 року. На підставі поданої заяви державний нотаріус 11 червня 2015 року видала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку. Проте, державний нотаріус у постанові від 10 серпня 2023 року №02-31/443 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,39 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У постанові державний нотаріус вказала, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи.

Як вбачається з Архівного витягу з рішення п`ятнадцятої сесії Пустомитівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 24.12.1993 р. №15/6, ОСОБА_2 передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,39 га.

З відповіді Відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління держгеокадастру у Волинській області від 09.08.2023 р. вбачається, що за ОСОБА_2 не зареєстровані та не видавались державні акти на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,39 га.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом спільного проживання як спадкоємець за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 . На частину спадкового майна позивачці 11.06.2015 видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На неприватизовану земельну ділянку ОСОБА_1 не може оформити спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно.

Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233, ч.1 ст.1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) підставою набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з п.7 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Нормами чинного законодавства України визначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Таким чином, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 , який за життя не набув права власності на спірну земельну ділянку, хоча розпочав процедуру її приватизації, відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка, як спадкоємець його майна за заповітом, яка прийняла спадщину в установленому порядку, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд вважає, що позивачкою доведено належними та допустимими доказами порушення її права, окрім того, на думку суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачкою, передбачений законом, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Судові витрати суд залишає за позивачкою.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 200, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.392, 1217, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.81, 125 ЗК України, п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України,

УХВАЛИВ

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 0,39 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення п`ятнадцятої сесії Пустомитівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 24.12.1993 р. №15/6.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Горохівська міська рада (45700, м.Горохів, вул.Шевченка, 17, Луцького району Волинської області, ).

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук