Справа № 169/525/23
Провадження № 2/169/199/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю: секретаря судового засідання Мисюка П.З.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

Луківська селищна рада Ковельського району Волинської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та навчання сина, зловживає алкогольними напоями, у зв`язку з чим 15 грудня 2021 року ОСОБА_5 був влаштований до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської ОДА м. Рожище, а з 21 березня 2023 року зарахований на неповне державне утримання до Люблинецького ліцею Волинської обласної ради, де батько жодного разу його не відвідав. Вказуючи, що заходи соціального супроводу сім`ї не дали позитивних результатів, позивач просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/2 (однієї другої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття на особовий рахунок дитини.

Суддя Турійського районного суду своєю ухвалою від 02 травня 2023 року відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання.

Суд своєю ухвалою від 06 червня 2023 року підготовче провадження закрив і справу призначив до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, просив не позбавляти його батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Звертаючись до суду із позовом, позивач, як на підставу своїх вимог, посилалася на положення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, відповідно до якого мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (стаття 12 Закон України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 15 вказаного Закону батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України).

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про позбавлення батьківських прав є наявність однієї із підстав або декількох підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, - у розглядуваному випадку наявності факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, яке може проявлятися у вищенаведених діях і бездіяльності по відношенню до дітей.

Як установив суд, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 57).

Мати дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла (а. с. 61).

Відповідно до характеристики Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області від 12 січня 2023 року №13 відповідач ОСОБА_2 ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не приділяє належної уваги вихованню дітей, які позбавлені батьківського піклування (а. с. 63).

Згідно з Актом обстеження умов проживання, Актом оцінки потреб сім`ї/особи (а. с. 30-39, 40-43) виявлено неналежні умови проживання дитини (незадовільний санітарний стан житлового будинку, безлад, відсутні продукти харчування). Працівниками соціальних служб проведено бесіди з відповідачем щодо недопущення зловживання спиртними напоями, попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків.

Про неналежні умови проживання дитини свідчить також досліджений в судовому засіданні відеозапис (а. с. 80).

Відповідно до листа Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Турійської селищної ради від 13 січня 2023 року №15 під час регулярних відвідувань працівниками соціальних служб місця проживання відповідача виявлені факти невиконання останнім батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_3 , вживання спиртних напоїв, незабезпечення потреб дитини (а. с. 47- 48).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався у Новосілківській філії опорного закладу «Луківський ліцей» з першого до восьмого класу, мав проблеми з навчанням. Батько дитини належного контролю за навчанням та поведінкою сина не здійснював, що підтверджується характеристикою (а. с. 51).

З 15 грудня 2021 року ОСОБА_5 був влаштований до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської ОДА м. Рожище, за період перебування у якому батько жодного разу його не відвідував, спілкувався з ним лише в телефонному режимі (а. с. 53).

Відповідно до листа Люблинецького ліцею Волинської обласної ради від 10 квітня 2023 року №147/1.29/2-23 ОСОБА_5 21 березня 2023 року за сприяння служби у справах дітей Луківської селищної ради зарахований на неповне державне утримання до вказаного закладу, де батько жодного разу його не відвідував (а. с. 56).

Аналіз наведених обставин в їх сукупності дає підстави для висновку, що відповідач фактично свідомо й умисно ухилився та самоусунувся від виховання дитини та виконання батьківських обов`язків, що характеризує його з негативної сторони і як безвідповідального батька, свідчить про відсутність у нього батьківського почуття любові до рідного сина, небажання виховувати і піклуватися про нього, а також суперечить загальновизнаним правилам і принципам співжиття і сімейних відносин.

За змістом статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Луківської селищної ради від 10 лютого 2023 року доцільним є позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 17-21).

Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком органу опіки та піклування і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дитини і відповідача, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина та умисному ухиленні від виконання таких обов`язків.

Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у даному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню сина та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дитини, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку сина, не піклується про його зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дитину і призводить до шкідливих наслідків для його психіки та духовного розвитку.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 проти позову суд до уваги не приймає, оскільки такі не підтверджені жодними доказами та спростовані матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи видно, що сім`я відповідача ще з 2011 року перебуває на обліку в центрі соціальних служб територіального центру Турійської селищної ради, працівники якого неодноразово відвідували сім`ю відповідача за місцем проживання, надавали гуманітарну допомогу, попереджали відповідача про наслідки ухилення від виконання батьківських обов`язків. Однак відповідач рекомендації соціальних працівників не виконує, продовжує зловживати спиртними напоями, не дотримує санітарно гігієнічних умов в будинку, не займається виханням сина ( а. с. 17-21).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Також, ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

За таких обставин справи та відповідно до вищенаведених норм матеріального і міжнародного права, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3 у зв`язку з умисним ухиленням від виконання батьківських обов`язків по їх вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками.

Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає.

Відповідно до вимог частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

З огляду на вказані положення матеріального права, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статей 180, 182 СК України бере до уваги те, що відповідач не працює, перебуває на обліку в Ковельському об`єднаному управлінні ПФУ у Волинській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника (а. с. 46), інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні немає, та вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам статей 182, 183, 191 СК України.

В решті позову слід відмовити.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог, з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог слід стягнути 1 610.40 гривень (1 073.60 + (1 073.60 : 2 = 536.80 ) судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову.

На підставі статей 7, 19, 164, 165, 166, 167, 182, 183, 191 СК України та керуючись статтями 141, 142, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 2 від 15 січня 2009 року, зареєстрований у Новосілківській сільській раді Турійського району Волинської області.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2023 року і до досягнення ним повноліття, на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Допустити негайне виконання цього рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В решті позову відмовити.

Зобов`язати Луківську селищну раду Ковельського району Волинської області відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місячний строк з дня набрання законної сили цим рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 610 (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування позивача - Луківська селищна рада Ковельського району Волинської області, місцезнаходження: вул. Незалежності, 7, смт Луків Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, .

Ім`я представника позивача Репетюк Руслана Віталіївна, місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 25 серпня 1998 року.

Ім`я відповідача ОСОБА_2 , житель: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 14 березня 2019 року, орган, що видав, 0726.

Головуючий

Повне рішення складено 10 липня 2023 року.