Справа № 683/1582/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу № 683/1582/23, номер провадження 2/683/615/2023 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського) району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу спадкового майна входить земельна ділянка та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського) району Хмельницької області. Зазначає, що має право на спадщину за заповітом після смерті батька і у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив частину спадкового майна.

Однак, нотаріусом йому було відмовлено у оформлені спадкових прав на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, через відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського) району Хмельницької області, у зв`язку із чим він, ОСОБА_1 не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кравчук В.М. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримує, просить задовільнити.

Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, також подали до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, позовні вимоги визнають.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волиця-Керекешина Хмельницького (до змін адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського) району Хмельницької області помер ОСОБА_2 , який для позивача ОСОБА_1 був батьком.

21.02.2011 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем Волице-Керекешинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований у реєстрі за № 8, згідно якого усе своє майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11.08.2016 року за заявою ОСОБА_1 . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 582/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Крім того, 28.10.2016 року подано заяву ОСОБА_3 , який був сином для померлого ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_4 , які кожний окремо відмовилися у встановленому законом порядку від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача ОСОБА_1 ; свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 04.05.2016 року; заповітом, посвідченого секретарем Волице-Керекешинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований у реєстрі за № 8; матеріалами спадкової справи від 11.08.2016 року за № 582/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину.

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина до складу спадкового майна входить земельна ділянка та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського) району Хмельницької області.

Так, згідно записів погосподарської книги № 8 за період 1991-1995 року, станом на 15.04.1991 року будинок за адресою АДРЕСА_2 , відносився до суспільної групи робітничий двір, головою домогосподарства був ОСОБА_1 . Згідно записів погосподарської книги №2 за період на 2020-2026 роки головою двору є ОСОБА_4 , рік побудови будинку 1963. На даний час в будинку зареєстровані: ОСОБА_4 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_5 , внук ОСОБА_6 , правнук ОСОБА_7 (виписка з погосподарської книги від 10.04.2023 року за № 19-10/21, видана Волице-Керекешинським старостинським округом).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.

Так, у відповідності до законодавства, діючого до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з ст.13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином, записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди.

Спеціальним нормативним актом, який визначав порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25.05.1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22.02.1995 № 48. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати касаційного цивільного суду 04.11.2021 року в справі № 452/888/19 (провадження № 61-5247св20) зазначено, що: «відповідно до статті 563 ЦК Української РСР в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах. Правила цієї статті застосовуються також при спадкоємстві майна в господарстві громадян, які займаються індивідуальною трудовою діяльністю в сільському господарстві. Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Отже, застосування судами норм статей 120, 123 ЦК Української РСР без належного з`ясування питання про правильність віднесення будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір є помилковим».

Оскільки спірний житловий будинок з господарськими спорудами відносився до суспільної групи робітничий двір, тому положення статей 120, 123 ЦК УРСР застосуванню не підлягають, оскільки майнові правовідносини господарства робітника були врегульовані загальними нормами цивільного, земельного та сімейного права. Він не мав статусу колгоспного двору, а тому немає підстав застосування до правовідносин у цій справі норм ЦК УРСР 1963 року, у тому числі за аналогією закону.

Таким чином, житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського) району Хмельницької області належав ОСОБА_2 , що підтверджується також технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 23.02.2023 року.

07 квітня 2023 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом, у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлючий документ на житловий будинок.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського) району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.13, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського) району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, .

Суддя: