Ухвала

Іменем України

27 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 756/9715/22

провадження № 61-5220ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, пені, інфляційних втрат, 3 % річних за несвоєчасне відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, пені, інфляційних втрат, 3 % річних за несвоєчасне відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючисьз указаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року залишено без руху, надано особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для подачі заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року; апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати позивачем судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду, надано особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду від 17 лютого 2023 року ОСОБА_1 06 березня 2023 року подав заяву про усунення недоліків, у якій вказав, що на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій він звільнений від сплати судового збору у зв`язку з порушенням будь-яких його прав, незалежно від характеру, предмета і підстав такого позову. При цьому послався на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 490/8128/17, копію якої додав до заяви. Посилання апеляційного суду в ухвалі від 17 лютого 2023 року на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17 вважав помилковим. Зазначив, що ухвала Київського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права і без дотримання норм процесуального права та не відповідає вимогам статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України.)

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Вказана ухвала мотивована тим, що станом на 14 березня 2023 року особою, яка подала апеляційну скаргу, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року недоліки не усунуті, а саме, не подано до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, у якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду апеляційної скарги.

Підставами для скасування зазначеного судового рішення заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що ухвала Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року була постановлена без повного та всебічного з'ясування обставин справи, з порушенням вимог статей 2, 6, 8, 10 та 263 ЦПК України, стверджує, що мотивувальну частину його заяви про усунення недоліків апеляційної скарги судом взагалі не було взято до уваги. Вважає, що апеляційним судом неправильно застосовано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17.

Також заявник вказує, що внаслідок недбальства та протиправних дій колегії суддів Київського апеляційного суду йому не було вчасно надіслано копію оскаржуваної ухвали від 14 березня 2023 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги заявнику не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з положеннями статей 185, 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Встановлено, що ОСОБА_1 06 березня 2023 року подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги. У цій заяві ОСОБА_1 вказав, що як учасник бойових дій він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з порушенням будь-яких його прав, незалежно від характеру, предмета і підстав такого позову.

За приписами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їхніх сімей встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Статтею 22 цього Закону передбачено, що ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг, наданих учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 цього Закону.

Аналіз вказаних законодавчих норм свідчить про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття ними такого статусу.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17 щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційний суд в ухвалі від 14 березня 2023 року правильно зазначив, що оскільки підставою подачі ОСОБА_1 позову до суду є неналежне виконання страховиком та застрахованою особою (винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди) своїх зобов'язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вимоги позивача у цій справі не пов'язані з порушенням його права на соціальний захист як учасника бойових дій, тому такі вимоги мають бути оплачені судовим збором.

Установивши, що ОСОБА_3 не виконав вимоги, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, суд апеляційної інстанції у зв'язку з несплатою заявником судового збору дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та на законність судового рішення не впливають.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, пені, інфляційних втрат, 3 % річних за несвоєчасне відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко