Провадження № 2/638/1323/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2023 року м. Харків

Дзержинський районнийсуд м.Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В.В.,

при секретарі Рєзнік І.П.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про знятта арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про знятта арешту з майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником зазначеної квартири з 16.01.2003 року, при вирішенні питання про продаж нерухомого майна дізналась про наявність обтяження, а саме: арешт нерухомого майна, який зареєстрований 16.11.2007 року за №6044492 реєстратором, Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою, підстави обтяження - Постанова ДВС Дзержинського району Харківського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2007 рок №1152/15, власником квартири зазначено ОСОБА_2 .

Позивач вказує на те, що в Єдиному реєстрі боржників та інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відомості про відкриті чи закінчені виконавчі провадження, де боржником була б позивач. Заборгованості перед Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» станом на 01.11.2021 року позивач не має. Також, зазначає, що згідно відповіді начальника Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкові) виконавче провадження №1152/15, відкрите 08.08.2007 року, у відділі не перебуває, надати матеріали виконавчого провадження не вбачається можливим у зв`язку з тим, що закінчився строк зберігання. На примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №45096512 з примусового виконання виконавчого листа №2-11645/2005, виданого 22.12.2005 року про солідарне стягнення з позивача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КП «ХТМ» заборгованості у розмірі 1067,77 грн., натомість, постанова про арешт майна та заборони на його відчуження, власником якого є ОСОБА_1 , не виносилась.

Отже, позивач вважає, що оскільки на примусовому виконанні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання будь-якого виконавчого документа, для забезпечення виконання якого і був накладений арешт на нерухоме майно позивача, існування вказаного обтяження майна втратило свою мету. На підставі зазначеного просить суд задовольнити позовні вимоги.

24.12.2021 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова постановлено відкрити провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

26.01.2022 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова постановлено задовольнити клопотання представника позивача про витребування доказів.

На виконання ухвали суду Шоста Харківського міська державна нотаріальна контора надіслала копію постанови про відкриття виконавчого провадження №1152/15, яка видана Дзержинським ВДВС Харківського МУЮ від 08.08.2007 року, на підставі якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

27.10.2022 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Бєлєвцова О. С., належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла до суду заява, в якій зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, також просив розглянути справу без участі позивача та його представника на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. Надав до суду заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити без участі відповідача.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності, виданого 16.01.2003 року виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова, квартира АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_5 . Згідно копії витягу про реєстрацію права власності від 10.02.2006 року зазначена квартира зареєстрована під номером 78541 в книзі 1, власник ОСОБА_6 , форма власності приватна 1/1 частки.

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.11.2021 року, зареєстроване обтяження 16.11.2007 року за номером №6044492 Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №1152/15 від 08.08.2007 року, об`єкт обтяження: «невизначено, все майно, адреса: АДРЕСА_2 ; власник: ОСОБА_2 . Дана обставина також підтверджується копією повідомлення про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.08.2007 року.

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру боржників та автоматизованої системи виконавчого провадження за параметрами запиту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записів не знайдено.

Згідно з копією відповіді КП «ХТМ» від 02.12.2021 року станом на 01.11.2021 року заборгованість за послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня, переплата на основному рахунку складає 2023,21 грн.

Згідно з відповіддю Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (за вих. №139563/19.6-37 від 09.12.2021 року) відповідно до перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження (до складу якої входить спецрозділ, в якому містяться виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року №43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень»), згідно з якою здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, станом на 08.12.2021 року виконавче провадження № 1152/15, відкрите 08.08.2007 року у відділі на примусовому виконанні не перебуває. Також, згідно з перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження у відділі перебувало виконавче провадження №45096512 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-11645/2005, виданого 22.12.2005 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь КП «ХТМ» заборгованості у розмірі 1 067,77 грн.. Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», 15.10.2014 року державний виконавець відділу виніс постанову про закінчення виконавчого провадження згідно листа КП «ХТМ» про сплату заборгованості в повному обсязі. Додатково зазначено, що в межах виконавчого провадження №45096512 постанова про арешт майна та заборона на його відчуження, власником якого є ОСОБА_1 , не виносилась. Надати матеріали зазначеного виконавчого провадження не вбачається можливим, оскільки термін зберігання у три роки сплинув та виконавче провадження знищено.

Згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження (до складу якої входить спецрозділ, в якому містяться виконавчі провадження, зареєстровані запровадження Системи, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року №43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», згідно якою здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії) станом на 08.12.2021 року виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_7 до відділу не надходили та на примусовому виконанні у відділі не перебувають.

Згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 08.12.2021 року виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого документу №2-9704/2002, виданого 09.12.2002 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відділу не надходили та на примусовому виконанні у відділі не перебувають.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Статтею 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, передбачені частинами другою, четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, арешт знімається в разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до п. п. 2, 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна.

Положеннями статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII унормовано, що арешт на майно боржника може бути знятий у тому числі і за рішенням суду. При цьому, вказаною правовою нормою не обмежується коло підстав (обставин), за яких власник нерухомого майна може звернутись до суду з позовом про зняття арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

В судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження №1152/15, відкрите 08.08.2007 року, у відділі виконавчої служби на примусовому виконанні не перебуває, а у виконавчому провадженні №45096512 з примусового виконання виконавчого листа №2-11645/2005, виданого 22.12.2005 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КП «ХТМ» заборгованості у розмірі 1057,77 грн., рішення про арешт майна не приймалося. Вказане виконавче провадження було закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення за виконавчим документом.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами першою, трктьою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що права позивача порушуються, оскільки вона не може вільно володіти належним їй майном через наявність арешту на зазначене майно, за відсутності визначених законом підстав для такого арешту, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Через наявність арешту на належне позивачу майно вона позбавлена можливості розпоряджатись ним. Таким чином, накладений арешт на майно порушує право власності позивачки. При цьому судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на теперішній час підстави для арешту та, відповідно, накладення обтяження на зазначене майно відсутні.

Враховуючи вищезазначене суд доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про знятта арешту з майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта: 13821880, номер запису: 78541 в книзі 1), що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), шляхом скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, який зареєстрований 16.11.2007 року за №6044492 реєстратором Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори; підстава обтяження - постанова Державної виконавчої служби Дзержинського району Харківського Міністерства управління юстиції "Про відкриття виконавчого провадження" від 08.08.2007 року №1152/15.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (, адреса: 61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, буд. 26) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 23.03.2023 року.

Суддя В. В. Щепіхіна