ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7505/23 Справа № 211/2365/22 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І.О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №211/2365/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради про розстрочення виконання рішення, постановлену у складі судді Середньої Н.Г., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом. Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради» від 06.06.2022 № 37-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді прибиральника територій Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради». Стягнуто з Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 68004 гривні 00 коп. без утримання податку на доходи фізичних осіб і інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 2977 гривень 20 коп. Допущено негайне виконання судового рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року апеляційну скаргу КП «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради залишено без задоволення. Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року залишено без змін.

20 червня 2023 року КП «Центр поводження з тваринами «Криворізької міської ради» подано заяву про розстрочення виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви відповідач зазначив, що на виконання судового рішення від 15 лютого 2023р. в частині негайного виконання судового рішення про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за місяць, КП «Центр поводження з тваринами» поновило на роботі прибиральника території ОСОБА_1 та сплатило йому середній заробіток за місяць в сумі 6800 грн. 40коп., при цьому утримавши із суми заробітку податок на доходи фізичних осіб і військовий збір в розмірі 1224 грн. 07коп. та 102 грн. відповідно.

На сьогоднішній день в КП «Центр поводження з тваринами» КМР склалося складне фінансове становище, у зв`язку з чим виконати рішення суду в повному обсязі на даний час немає можливості. Адміністрація КП «Центр поводження з тваринами» КМР повідомляє, що негайне і повне виконання рішення суду завдасть істотної шкоди підприємству і, фактично, призведе до неможливості виплати заробітної плати трудовому колективу, з одного боку, і неможливості виконання статутних завдань, з іншого. В місцевому бюджеті видатки на виконання рішення суду по виплаті середнього заробітку за вимушений прогул прибиральника території не передбачалися і не могли бути передбачені, так як не мають постійного характеру, а їх виплата може суттєво вплинути в період воєнного стану на припинення фінансування першочергових захищених статей видатків, зокрема (але не виключно): оплата праці з нарахуваннями, енергоносії, медикаменти, соціальні виплати. КП «Центр поводження з тваринами» КМР не ухиляється від виконання рішення суду, але на даний момент не платоспроможний в повному обсязі одноразово взяти на себе фінансові зобов`язання по виплаті коштів в сумі 61 203 (шістдесят одна тисяча двісті три) грн. 60 коп. (з урахуванням вже виплаченої суми), оскільки бюджет Центру не в силах витримати таке навантаження, а для бюджету громади це буде додатковим фінансовим навантаженням під час дії воєнного стану. Оскільки відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови, тому просить розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців рівними частинами.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року у задоволенні заяви КП «Центр поводження з тваринами «Криворізької міської ради» про розстрочення виконання рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Центр поводження з тваринами «Криворізької міської ради» посилається на неповне встановлення обставин справи, які мають значення для вирішення справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення заяви КП «Центр поводження з тваринами «Криворізької міської ради» про розстрочення виконання рішення суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що діяльність КП «Центр поводження з тваринами «Криворізької міської ради» є збитковою, що свідчить про складний матеріальний стан та відсутність можливості виконати рішення суду в повному обсязі.

Вважають, що складне матеріальне становище та введення воєнного стану на території України є тим винятковим випадком, яке ускладнює виконання рішення суду.

Суд першої інстанції не звернув уваги на роз`яснення викладені в Постанові Кабінету Міністрів України від 09 червня 2021 року №590 «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану», про встановлення черговості надання асигнувань із державного бюджету, якою не передбачені видатки на виконання рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представники центру КП «Центр поводження з тваринами «Криворізької міської ради» підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників відповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як зазначено вище, судом встановлено, що рішенням суду від 15 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради» від 06.06.2022 №37-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ». Поновлено позивача на посаді прибиральника територій Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради». Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 68004 гривні 00 коп. без утримання податку на доходи фізичних осіб і інших обов`язкових платежів. Стягнуто з КП «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради» до Державного бюджету України судовий збір у сумі 2977 гривень 20 коп. Допущено негайне виконання судового рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за місяць (а.с.101-104).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2023 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради залишено без задоволення, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року залишено без змін (а.с.195-206).

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради» суд першої інстанції виходив з того, що складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочки його виконання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

За змістом ч1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.ч.4, 5 ст.435 ЦПК України).

Право на звернення до суду звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Системне тлумачення положень ст.435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Так, згідно з положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Звертаючись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, заявник як на підставу заявлених вимог посилався на скрутне матеріальне становище Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради, наявність значної кредиторської заборгованості та збитковість комунального підприємства.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, матеріальне становище боржника не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочки його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи заявником не надано доказів у розумінні ст.ст.79-81 ЦПК України поважності причин відстрочення виконання судового рішення по даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів відхиляє і зазначає наступне.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини виконання остаточних обов`язкових рішень національних судів становить невід`ємну частину провадження справи.

Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви АП «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради» про розстрочення виконання рішення суду.

Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване судове рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін, з врахуванням п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Криворізької міської ради про розстрочення виконання рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст ухвали складено 14 вересня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Агєєв