Провадження № 2/202/3067/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.,

справа 234/17606/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Краматорськміжрайтепломережа», адреса: 84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, б.2,

до

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

про стягнення заборгованості за надану теплову енергію,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22 грудня 2021 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Краматорськміжрайтепломережа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Позивач надав теплову енергію у квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі вносить оплату за отримані послуги з постачання теплової енергії, допустивши виникнення заборгованості в період з 01.05.1996 р. до 31.10.2021 р. по особовому рахунку № НОМЕР_1 , у розмірі 49107,63 грн. Просять суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії, яка утворилась за період з 01.05.1996 р. до 31.10.2021 р. по особовому рахунку № НОМЕР_1 , у розмірі 49107,63 грн., а також відповідно до ст.625 ЦК України, витрати від інфляційних процесів у розмірі 61292,66 грн., три відсотки річних у розмірі 8945,72 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду на 21.09.2023 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідачкою поданий відзив на позовну заяву з якого вбачається, що відповідно до договору дарування вона набула права власності на квартиру АДРЕСА_2 з 2003 року, що унеможливлює притягнення її до відповідальності щодо несплати боргу за опалення за минулі періоди. Отже, стягнення заборгованості за спожиті послуги, які вона не використовувала, та не могла використати є порушенням її прав, гарантованих Конституцією України. Просила застосувати трирічний строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухав позивачку, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Краматорськміжрайтепломережа» є структурним підрозділом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», основною діяльністю якої є виробництво теплової енергії та надання її споживачам (фізичним та юридичним особам), у тому числі у квартиру за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно довідки № 1029 від 06.01.2022 про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідач отримує послуги з централізованого опалення і, хоча договір між ним та позивачем не укладено, між сторонами встановились фактичні договірні відносини.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630.

Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ч.1 ст.722 право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Таким чином, шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою та отримання свідоцтва про право власності за договором дарування на квартиру свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично прийняла нерухоме майно та набула не лише права власника на квартиру, а й обов`язки щодо утримання цього майна.

Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач порушив вимоги ст. ст. 156, 162 ЖК України, згідно яких, власник та члени його родини зобов`язанні вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги.

Як вбачається з довідки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , відкритого на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , заборгованість за період з 01.05.1996 р. по 31.10.2021 р. перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Краматорськміжрайтепломережа» складає 49 107,63 грн.

Доказів неправильності проведеного розрахунку відповідачкою суду не надано.

Однак, відповідачка ставить питання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України передбачений строк загальної позовної давності, в межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, становить три роки.

З матеріалів справи убачається, що позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» 22.12.2021 року звернувся з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання за період з 01.05.1996 р. по 31.10.2021 р.

Отже, позивачем заявлено позовні вимоги поза межами трирічного строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання за період з 01.05.1996 р. по 31.10.2021 р.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З урахуванням викладеного задоволенню підлягає заборгованість за надані послуги з теплопостачання в межах строку позовної давності, а саме: за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2021 року, у розмірі 15249,15 грн.

Сума заборгованості за період з 01.01.2019 р. по 31.10.2021 р. складає 15249,15 грн.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за період з 01.01.2019 р. по 31.10.2021 р. сума збитків від інфляційних процесів складає 2824,90 грн., три відсотки річних складають 682,41 грн.

Як зазначалось вище, відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири та повинна нести витрати по утриманню свого майна, з відповідачки підлягають стягненню заборгованість по оплаті за теплову енергію у сумі 15249,15 грн., інфляційний збитків у сумі 2824,90 грн., три відсотки річних у сумі 682,41 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Таким чином з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 290,11 грн., який є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4,10,263-265,280-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Краматорськміжрайтепломережа» (, Донецька область, м.Краматорськ, пров.Земляний, буд.2) заборгованість по оплаті за теплову енергію за період з 01.01.2019 р. по 31.10.2021 р. у розмірі 15249,15 грн, інфляційні збитки у сумі 2824,90 грн, три відсотки річних у сумі 682,41 грн, а всього 18756,46 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість грн 46 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Краматорськміжрайтепломережа» (, Донецька область, м.Краматорськ, пров.Земляний, буд.2) судовий збір у сумі 290,11 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті 21.09.2023.

Суддя А. О. Михальченко