Справа № 216/902/14-ц
провадження №2/216/243/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Бутенко М.В.

за участю

секретар судового засідання Клименко О.В.

представник позивача Слісаренко О.М.

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача Колісник В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за уточненим позовом Державного університету економіки і технологій до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В :

З 05.02.2014 року в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог, стороною позивача було зазначено наступне: між позивачем та відповідачем було укладено договір «Про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб». Відповідно до умов договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по підготовці відповідача як бакалавра, за рахунок його коштів. У 2008 році відповідач був зарахований на заочну форму навчання до інституту на факультет міжнародної економіки та права, напрям підготовки правознавство. Згідно умов договору, загальна вартість освітньої послуги становить 12 352,00 гривні. Договір діє з моменту зарахування, а саме з 01.09.2008 до завершення навчання , але згідно із наказом № 26-ст від 01.02.2011 року відповідача було відраховано з інституту за невиконання навчального плану та графіка навчального процесу. Заборгованість по оплаті за навчання складає 9 650,00 грн. 03.01.2014 року відповідачу була направлена претензія № 83 на суму 9 650,00 грн. але незважаючи на спроби позивача врегулювати спір в позасудовому порядку, відповідач до цих пір це не зробив. В зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 10 016,70 грн., 3 % річних у розмірі 851,05 грн., пеню у розмірі 1 351,26 грн., а всього стягнути суму 12 219 гривень 01 коп. та судові витрати по справі.

24.04.2014 року Центрально-міським райсудом м. Кривого Рогу по справі № 216/902/14-ц за позовною завою Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, було винесено заочне рішення суду. Рішенням суду позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, а сааме: стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 10 016,70 грн., 3 % річних у розмірі 851,05 грн., пеню у розмірі 1 351,26 грн., а всього стягнути суму 12 219 гривень 01 копійку (дванадцять тисяч двісті дев`ятнадцять гривень 01 копійка). Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» судові витрати за сплату судового збору в розмірі 243, 60 грн.

30.07.2018 року до Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду.

Заява була прийнята судом та було призначено перегляд заочного рішення суду по справі.

Ухвалою суду від 19.03.2020 року, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі № 216/902/14-ц за позовом Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено, заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду.

22.04.2021 року представником позивача, яким згідно реорганізації став Державний університет економіки і технологій, що підтверджується документально, було подано уточнену позовну заяву, згідно якої позивач просить суд Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного університету економіки і технологій суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 10016грн. 70 коп., 3% річних у розмірі 851 грн. 05 коп., пеню у розмірі 1351 грн. 26 коп., що складає загальну суму заборгованості у розмірі 12219 грн. 01 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного університету економіки і технологій судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

06.05.2021 року стороною відповідача подано відзив на уточнену позовну заяву, заяву про витребування доказів.

13.07.2021 року представником позивача Державного університету економіки і технологій Слісаренко О.М. подано заперечення на відзив до позовної заяви, у якому сторона позивача наполягає на задоволенні позовних вимог, долучені документи до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.

Відповідач та його представник, кожний окремо, в судовому засіданні позовні вимоги сторони позивача не визнають, просили суд застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Між позивачем та Державним вищім навчальним закладом «Криворізький національний університет», правонаступником якого згідно реорганізації став Державний університет економіки і технологій, та відповідачем - ОСОБА_1 , було укладено договір «Про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб». Відповідно до умов договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по підготовці відповідача як бакалавра, за рахунок його коштів. У 2008 році відповідач був зарахований на заочну форму навчання до інституту на факультет міжнародної економіки та права, напрям підготовки правознавство. Згідно умов договору, загальна вартість освітньої послуги становить 12 352,00 гривні. Договір діє з моменту зарахування, а саме з 01.09.2008 до завершення навчання , але згідно із наказом № 26-ст від 01.02.2011 року відповідача було відраховано з інституту за невиконання навчального плану та графіка навчального процесу. Заборгованість по оплаті за навчання складає 9 650,00 грн. 03.01.2014 року відповідачу була направлена претензія № 83 на суму 9 650,00 грн. але незважаючи на спроби позивача врегулювати спір в позасудовому порядку, відповідач до цих пір це не зробив. Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та пені складає 12219 гривень 01 копійку, яку сторона позивача і просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути судові витрати по справі.

Сторона відповідача наполягає, що позивач звернувся до суду з пропуском строку давності, а тому просять суд в позові відмовити в повному обсязі.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що договір про навчання та підготовку бакалавра за рахунок юридичних та фізичних осіб був укладений між сторонами 01.09.2008 року, згідно виписки з наказу № 26 ст. по ДВНЗ «Криворізький національний університет» від 01.02.2011 року ОСОБА_2 був відрахований за невиконання навчального плану та графіка навчального процесу згідно подання декана. 03.01.2014 року на ім`я відповідача булла направлена претензія № 83 де запропоновано у термін до 03.02.2014 року погасити борг який склався за навчання. Борг сплачено не було, Державний вищій навчальний заклад «Криворізький національний університет» вперше звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 05.02.2014 року, тобто дійсно позовну заяву було подано до суду після закінчення строку позовної давності.

Таким чином, визначений ст. 257 ЦК України, трирічний строк позовної давності за вимогами, закінчився.

На підставі викладеного, в задоволенні уточненої позовної заяви Державного університету економіки і технологій до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно відмовити повністю, у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем щодо сплати судового збору під час звернення до суду, компенсуються за рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.253,257,258,259,261,263,264,265,267,273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні уточненої позовної заяви Державного університету економіки і технологій до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: М. В. БУТЕНКО