КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2951/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Київ

Справа № 758/16180/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання Грицишина А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Ягичем Миколою Миколайовичем , на рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Ларіонової Н. М.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго», правонаступником якого є Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

У листопаді 2017 року позивач ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є КП «Київтеплоенерго», звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову вказував, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

ПАТ «Київенерго» визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно з Законом України від 11.04.2014 року № 1198-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року.

Відповідач користується послугами, але належним чином не здійснює оплату таких послуг, у зв`язку з чим у станом на 01.05.2017 року утворилась заборгованістьза : централізоване опалення - 27 039,17 грн; постачання гарячої води - 23 984,57 грн, загальна сума становить 51 023,74 грн. Також в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач має зобов`язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, загальна сума боргу за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з урахуванням індексу інфляції та 3% процентів річних складає 62 637,72 грн.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просив суд стягнути із відповідача на його користь 27 039,17 грн - заборгованість за надані послуги з централізованого опалення; 23 984,57 грн - заборгованість за постачання гарячої води, 11 613,98 грн - 3 % річних та інфляційна складова боргу.

28 грудня 2021 року представник позивача подав заяву про залучення до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та просив стягнути заявлену у позові суму заборгованості солідарно з усіх відповідачів.

02лютого 2022 року протокольною ухвалою суду залучено співвідповідачів по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 25 серпня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість, яка виникла станом на 01.05.2017 року, а саме: за послуги з центрального опалення - в розмірі 27 039,17 грн, за постачання гарячої води - в розмірі 23 984,57 грн, 3% річних та інфляційна складова - в розмірі 11 613,98 грн, а всього 62 637,72 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Ягич М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що судом не враховано, що у позовній заяві неправильно вказано адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_2 , тоді як відповідно до відповіді на запит до відділу моніторингу інформації про реєстрацію місцяпроживання відповідач зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .

Суд не звернув уваги, що позивачем не було обґрунтовано свої вимоги та не було додано документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. Позивачем також не надано тарифи, на підставі яких була нарахована заборгованість. Позивачем не надано доказів, кому на праві власності чи користування належить квартира, за місцем надання послуг. Суд не звернув уваги, що з наданих копій розрахунків боргу за спожиту гарячу воду та центральне опалення вбачається, що в квартирі зареєстровано 6 (шість) осіб, що свідчить про те, що позивачем заявлено позов не до всіх споживачів послуг, що проживають в даній квартирі. У порушення вимог ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд залучив співвідповідачів до участі у справі протокольною ухвалою від 22.02.2022 року, тобто після першого судового засідання, яке було призначено на 03.05.2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КП «Київтеплоенерго» - Гальчинська А.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 , як й інші відповідачі, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , а отже є належним споживачем комунальних послуг. Особовий рахунок за вказаною адресою закріплений за ОСОБА_1 . У внутрішньому програмному комплексі Бітек зазначена квартира об`єднана та обліковується як квартира АДРЕСА_4 з приміткою 54. Окремих квартир за вказаною адресою не значиться, отже вони є однією квартирою з одним особовим рахунком. Відповідач, яка є споживачем послуг, як не платила, так і продовжує не платити за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води. Посилання в апеляційній скарзі щодо відсутності доказів належного споживача є безпідставним, оскільки правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг та типового договору.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - Ягич М.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача КП «Київтеплоенерго» - Гальчинська А.О. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скаргапідлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, щовідповідач ОСОБА_1 не виконувала належним чином своїх зобов`язань щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість розмірі 62 637,72 грн, яка підлягає стягненню з неї як споживача послуг, до якого були заявлені вимоги в поданій до суду позовній заяві.

Колегія суддів не у повному обсязі погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачі, місце проживання яких зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго» (ПАТ «Київенерго») за вказаною вище адресою (т. 1 а. с. 84).

КП «Київтеплоенерго», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VII від 10.04.2014 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014.

19.04.2017 року ПАТ «Київенерго» направило на адресу ОСОБА_1 вимогу, в якій повідомило, що станом на 01.04.2017 року у споживача існує заборгованість у розмірі 50 034,04 грн та у разі несплати зазначеної суми боргу протягом 7 днів з моменту отримання цієї вимоги та/або не укладення угоди про реструктуризацію ПАТ «Київенерго» буде змушене звертатися до суду (т. 1 а. с. 10).

Правовідносини між виконавцем послуг з постачання централізованого опалення, гарячого водопостачання та споживачем - фізичною особою регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України, «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IVспоживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що хоча у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Отже, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем.

Відповідно до п. 11 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Відповідно до п. 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, абз.2 п.21 з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_5 , яка під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у вищевказаному будинку до 01.05.2018 року було ПАТ «Київенерго».

Надання послуг до 01.05.2018 року здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511).

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення за адресою споживача АДРЕСА_1 , заборгованість за надані послуги у період із 01.07.2014 року по 01.05.2017 року складає : 27 039,17 грн - за надані послуги з централізованого опалення; 23 984,57 грн - за постачання гарячої води (т. 1 а. с. 9).

Наданий розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою КП «Київенерго», містить дані щодо номеру особового рахунку, особистих даних споживача; вихідні дані щодо розміру опалювальної площі; чинні тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, обсяг споживання гарячої води; фактичний обсяг споживання теплової енергії щомісячно в опалювальний сезон; суми щомісячних нарахувань за надані послуги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги сторони відповідача про недоведеність суми заборгованості колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вищевказаний розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, не надано будь-яких доказів про сплату послуг за спожиті відповідачамипослуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.07.2014 року по 01.05.2017 року на користь ПАТ «Київенерго».

Отже, відповідачі, будучи споживачами послуг з централізованого опалення, своєчасно не сплачували кошти за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.05.2017 року складає 51 023,74 грн.

Крім того, позивач заявив вимоги про стягнення на його користь інфляційних втрат та 3% річних у сумі 11 613,98 грн на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлена наявність у відповідачів заборгованості перед позивачем, вказана вимога є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовній заяві неправильно вказано адреса відповідача, а саме: АДРЕСА_2 , тоді як відповідно до відповіді на запит до відділу моніторингу інформації про реєстрацію місцяпроживання відповідач зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , є необґрунтованими, оскільки судом встановлено, що послуги позивачем надавалися за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, колегія суддів не може у повній мірі погодитися з висновком місцевого суду про стягнення суми заборгованості в розмірі 62 637,72 грн лише з відповідача ОСОБА_1 як споживача послуг, на ім`я якої було відкрито особовий рахунок та до якої були заявлені вимоги в поданій до суду позовній заяві.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.12.2021 року КП «Київтеплоенерго» подало до суду заяву про залучення до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та просило стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості вказану в позовній заяві за надані послуги (т. 1 а. с. 83).

02.02.2022 року протокольною ухвалою суду залучено співвідповідачів по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Колегія суддів бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що у порушення вимог ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд залучив співвідповідачів до участі у справі протокольною ухвалою від 22.02.2022 року, тобто після першого судового засідання, яке було призначено на 03.05.2019 року, проте зазначає, що наведені порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення спору, а тому в силу вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення та для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Також судом встановлено, що 01.02.1980 року Виконавчий комітет Подільської районної ради народних депутатів м. Києва видав ордер № 44927 серія Б на ім`я громадянки ОСОБА_1 , сім`я якої складається із семи осіб ( ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 ), на право зайняття квартири АДРЕСА_5 .

Право власності на вказану квартиру не зареєстровано.

Станом на момент звернення позивача до суду у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Положеннями статті 64 ЖК України встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Таким чином, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, зокрема такі особи користуються нарівні зі наймачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Із урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не встановив належним чином, кому на праві користування належить квартира за місцем надання послуг та хто є користувачами таких послуг, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про стягнення нарахованої заборгованості у розмірі 62 637,72 грн. лише з відповідача ОСОБА_1 як власника особового рахунку.

Оскільки відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , та нарівні із відповідачем ОСОБА_1 користуються наданими позивачем житлово-комунальними послугами, тому колегія суддів дійшла висновку, що вказані особи несуть солідарну відповідальність перед позивачем за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент пред`явлення позову та у період виникнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води були неповнолітніми.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право:1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку); 5) самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг.

Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників (ч. 2 ст. 32 ЦК України).

Положеннями ст. 33 ЦК України визначено, що неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.

Таким чином, неповнолітні особи несуть цивільну відповідальність лише у визначених ЦК України випадках.

Оскільки чинним законодавством України не передбачено права неповнолітньої особи на самостійне укладення договору про надання житло-комунальних послуг та покладення на неї цивільної відповідальності за невиконання умов такого договору, то у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про солідарне стягнення із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь позивача заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також нараховані інфляційні втрати та три відсотки річних, у загальному розмірі 62 637 грн. 72 коп.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову позивачем було сплачено 1600 грн судового збору, а тому із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору по 320 грн з кожного.

Керуючись ст. 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 серпня 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість, яка виникла станом на 01.05.2017 року, а саме: за послуги з центрального опалення - в розмірі 27 039,17 грн., за постачання гарячої води - в розмірі 23 984,57 грн., 3% річних та інфляційні втрати - в розмірі 11 613,98 грн., а всього на суму 62 637,72 грн. (шістдесят дві тисячі шістсот тридцять сім гривень 72 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства «Київтеплоенерго» витрати по сплаті судового збору в сумі по 320 грн. з кожного.

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишити без задоволення.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» (місце знаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 83/53; код ЄДРОПУ 40538421);

Відповідач-1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач-2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач-3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач-4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач-5 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП не відомо);

Відповідач-6 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 );

Відповідач-7 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20 серпня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Рейнарт І.М.