1Справа № 191/2754/23 2/335/2524/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни, до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення суми інфляційних збитків, пені та 3 % річних, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ієговської А.О., звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «ТАС» про стягнення суми інфляційних збитків, пені та 3 % річних.

В обґрунтування позову зазначено, що 23.07.2021, близько 18 год. 15 хв., на автодорозі із сполученням Кам`янка-Дніпровська-Каховка, поблизу с. Горностаївка, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажирка мотоцикла ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень померла. Позивач є сином померлої ОСОБА_2 . Відповідальність винного у ДТП водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, станом на час дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР8056288.

03.02.2022 відповідачу було подано повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування, заподіяної моральної шкоди та втрати годувальника з долученими до неї документами. Вказані документи відповідачем були отримані 07.02.2022.

28.04.2022 на банківські реквізити позивача відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 60 900 грн.

Листом від 28.03.2022, ПрАТ «Страхова група «ТАС» повідомило ОСОБА_1 та його представника, що на підставі п. 27.2. та 27.3. Закону,страховик прийняв рішення про страхову виплату у розмірі 238 000 грн., із сумою першої виплати 46 900 грн. Розмір страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника малолітніми дітьми загиблого становить 216 000 грн. і, у відповідності до ч. 1 ст. 1202 ЦК України, буде виплачуватись щомісячними платежами до липня 2027 року.

17.05.2022, 16.06.2022 та 12.07.2022 на банківські реквізити позивача надійшла виплата страхового відшкодування від відповідача в загальному розмірі 9 000 грн.

Позивач зазначає, що страхове відшкодування заподіяної шкоди смертю фізичної особи було здійснено з порушенням строку на здійснення страхової виплати, у визначений Законом строк та у повному обсязі виплачено не було.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2023, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача одноразової виплати страхового відшкодування в розмірі 182 100 грн. були задоволені.

03.04.2023 страхове відшкодування у розмірі 161 050 грн. (в межах страхового ліміту) були виплачені позивачу.

Враховуючи те, що позивач звернувся із заявами про виплату страхового відшкодування до відповідача 07.02.2022, то 90-денний строк на прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування сплив 07.05.2022, проте, відповідач неправомірно не виплатив у повному обсязі страхове відшкодування, яке за постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2023, було виплачено позивачу лише 03.04.2023, то відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, а також сплатити позивачу пеню та 3% річних, починаючи з 08.05.20023.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на його користь суму інфляційних збитків у розмірі 28 395,15 грн., суму 3% річних за користування коштами у розмірі 4 381,44 грн., суму нарахованої пені в розмірі 69 583,42 грн., а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 15 000 грн.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, встановлено сторонам у справі строки для подання заяв по суті справи.

Отримавши 01.09.2023 копію позовної заяви та ухвалу суду про відкриття провадження у справі, якою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов, ПрАТ «Страхова група «ТАС» правом на подання відзиву у строк, встановлений судом, не скористалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

23 липня 2021 року близько 18 год. 15 хв. ОСОБА_3 , керуючи мотоциклом «Honda СВ 500» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Т-0804 «Кам`янка - Дніпровська Каховка», в районі 81 км Горностаївського району Херсонської області в порушення пунктів 2.3.б), 12.6а) проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, рухаючись зі швидкістю близько 148,65 км/год. (що перевищує максимально дозволену швидкість руху для його транспортного засобу 80 км./год.), допустив зіткнення з небезпекою у вигляді автомобіля «Hyundai Santa Fe» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , що виїжджав на перехрестя з польової автодороги та перетинав його. Внаслідок ДТП водій мотоциклу ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. Пасажир мотоциклу ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та доставлена до лікувального закладу, де в подальшому померла. Постановою слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області Ейнуллаєвим О.А. від 30.12.2021, кримінальне провадження № 0000232 від 23.07.2021, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме суб`єкта злочину.

Станом на 23.07.2021 транспортний засіб марки «Honda СВ 500» державний номер - НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ «Страхова група «ТАС».

У загиблої в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 на утриманні перебував син, позивач у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ПрАТ «Страхова група «ТАС» було прийнято рішення про страхову виплату синові загиблої ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 238 000 грн., із сумою першої виплати 46 900 грн. Згідно рішення відповідача, шкода, пов`язана зі смертю потерпілої, згідно п.27.2 ст.27 Закону, становить 216 000 грн.: страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Станом на березень 2022 року сума страхової виплати складає 24900 грн.. Надалі страховик буде виплачувати страхову виплату щомісячно по 3000 грн. до червня 2027 року, а залишок виплати (остання виплата) у розмірі 2100 грн. буде виплачена у липні 2027 року..».

З таким рішенням страхової компанії позивач не погодився та звернувся до суду з позовом про стягнення одноразової виплати страхового відшкодування у розмірі 182 100 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 недоплачену страхову виплату у розмірі 182 100 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 452/3519/15 (провадження № 61-14973св18) зазначено, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 757/26834/15-ц (провадження № 61-23871св18) зазначено, що оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, до спірних правовідносин слід застосовувати положення статті 625 ЦК України щодо стягнення зі страхової компанії трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат.

За змістом аналізованої норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.

Зважаючи на особливу юридичну природу правовідносин сторін у вигляді відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором страхування, нарахування пені за несвоєчасне виконання договору страхування узгоджується з положеннями статті 992 ЦК України, відповідно до яких у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св17) вказано, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Як встановлено судом, із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся до відповідача 03.02.2022, направивши її поштовим зв`язком. Вказану заяву отримано уповноваженою особою ПрАТ «Страхова група «ТАС» 07.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до позовної заяви.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Таким чином, останнім днем для виконання обов`язку ПрАТ «Страхова група «ТАС» щодо виплати позивачу страхового відшкодування за його заявою було 07 травня 2022 року.

Як зазначено у позові, на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2023, позивач отримав виплату страхового відшкодування у розмірі 161 050 грн. (в межах страхового ліміту) лише 03.04.2023. Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані.

Викладені вище обставини свідчать про те, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» допущено порушення строку виплати позивачу ОСОБА_1 суми страхового відшкодування, оскільки остаточним днем для виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 було 07.05.2022, у той час, як така виплата була здійснена відповідачем лише 03.04.2023, після ухвалення рішення суду.

З огляду на встановлені судом факти, вимоги ст. 625 ЦК України та п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за весь час прострочення суму інфляційних збитків, 3%річних від простроченої суми, а також пеню, розмір якої визначено Законом.

Доказів наявності підстав для звільнення від цивільно-правової відповідальності відповідачем суду не надано.

Так, згідно розрахунку позивача, який належними та допустимими доказами представником відповідача не спростовано, за період з 08.05.2022 по 03.04.2023, розмірі інфляційних втрат позивача становить 28 395 грн. 15 коп., 3 % річних від простроченої суми за вказаний період становить 4 381 грн. 44 коп., нарахована пеня 69 582 грн. 42 коп.

З огляду на викладені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, і з відповідача ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на користь позивача ОСОБА_1 за порушення грошового зобов`язання підлягає стягненню сума інфляційних втрат у розмірі 28 395 грн. 15 коп., 3 % річних у розмірі 4 381 грн. 44 коп. та нарахована пеня у розмірі 69 582 грн. 42 коп., а всього слід стягнути 102 359 грн. 01 коп.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу адвоката у сумі 15 000 грн.

Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно детального опису робіт( наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги, адвокатом Адвокатського об`єднання «Автопоміч», з яким було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № АР-Ж 08/27 в інтересах позивача ОСОБА_1 , було надано наступні послуги: надання консультацій та правового аналізу наявних у Клієнта доказів (документів) тривалістю 1 год. (вартість 3 000 грн.); опрацювання законодавчої бази, що регулює відносини між сторонами, формування правової позиції, аналіз судової практики тривалістю 1 год. (вартість 3 000 грн.); підготовка і подання позовної заяви, розрахунок ціни позову та складення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, складення розрахунку судових витрат - 2 год. (вартість 6 000 грн.), сканування та долучення до позовної заяви копій всіх документів та доказів на підтвердження позовних вимог, формування позовної заяви та ін. - 1 год. (вартість 3 000 грн.). Загальна вартість наданих послуг становить 15 000 грн., за 5 годин роботи адвоката.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Враховуючи те, що відповідачем не подавалось заперечень проти розміру витрат на професійну правничу допомогу, у той час, як позивачем та його представником до позовної заяви долучені докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 15 000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на правову допомогу.

Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу Закону, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни, до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення суми інфляційних збитків, пені та 3 % річних задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, місце знаходження: 03117, м. Київ, пр. Перемоги буд. 65) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) за порушення грошового зобов`язання 102 359 (сто дві тисячі триста п`ятдесят дев`ять) гривень 01 копійка

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, місце знаходження: 03117, м. Київ, пр. Перемоги буд. 65) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, місце знаходження: 03117, м. Київ, пр. Перемоги буд. 65) на користь держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25 вересня 2023 року.

Суддя К.В. Гашук