Справа № 449/240/21 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/811/750/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Перемишлянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельні ділянки площею:

1,6757 га, кадастровий номер: :04:000:0165;

0,4201 га, кадастровий номер :04:000:0010;

0,0914 га, кадастровий номер :01:000:0371;

0,4515 га, кадастровий номер :04:000:0156;

0,4043 га, кадастровий номер :04:000:0009;

0,0914 га, кадастровий номер :01:000:0370, які розташовані на території с. Дусанів Перемишлянської міської ради Львівської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що вказані земельні ділянки належали на праві приватної власності його матері відповідно до державного акту серії IV-ЛВ №082337 від 26.03.2001 року та свідоцтва про право на спадщину за законом, проте, оригінали цих правовстановлюючих документів він втратив, а тому не зміг оформити спадщину в позасудовому порядку, хоча фактично вступив у володіння спадковим майном, живе у батьківській хаті, засаджує та обробляє земельну ділянку, вирощує врожай.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 квітня 2021 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове нерухоме майно земельні ділянки загальною площею:

1,6757 га, кадастровий номер :04:000:0165;

0,4201 га, кадастровий номер :04:000:0010;

0,0914 га, кадастровий номер :01:000:0371;

0,4515 га, кадастровий номер :04:000:0156;

0,4043 га, кадастровий номер :04:000:0009;

0,0914 га, кадастровий номер :01:000:0370, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Перемишлянської міської ради (колишньої Дусанівської сільської ради) Львівського району Львівської області.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , який не брав участі в розгляді даної справи, однак, вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права та інтереси, оскільки суд, не залучивши його до участі у справі, визнав право власності на спадкове майно, на яке він заявляє свої права за законом у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 (його баби) за правом представлення, на ту частку спадкового майна, на яку мав би право його батько ОСОБА_3 (син спадкодавця), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зауважує, що суд не встановив характер спірних правовідносин та їх учасників, не з`ясував обставини, які мають значення для справи, та не вчинив для цього необхідні процесуальні дії, зокрема: не витребував у нотаріуса матеріалів спадкової справи та не встановив коло спадкоємців, які заявляють свої права на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 .

Звертає увагу, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмову в позові.

Також наголошує, що в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а сам позов подано до суду ще до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини.

Наведене, на переконання апелянта, свідчить про те, що позивач не скористався своїм правом оформити спадщину в позасудовому порядку.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи жодного разу не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку, зокрема, шляхом надіслання судових повісток позивачу смс-повідомленням та рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання (а.с.79, 89, 118 зворот), заяв про зміну місця проживання (перебування) та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відповідач був повідомлений на офіційну електронну адресу (а.с.118), клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, лише порушене, невизнане або оспорюване цивільне право особи підлягає захисту в судовому порядку.

Частиною першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою (ч.2 ст.1220 ЦК).

Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом, коло яких визначено ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною першою статті 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення).

У відповідності до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.2 ст.1269 ЦК).

Згідно зі ст.1270 ЦК України, така заява повинна бути подана протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, законом визначено порядок прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, якого повинні дотримуватись спадкоємці.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

З витребуваних апеляційним судом матеріалів спадкової справи, заведеної Перемишлянською державною нотаріальною конторою 26.11.2020 року (а.с.92-99), встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіт від її імені не посвідчувався, на момент смерті постійно проживала в с. Дусанів Перемишлянського району Львівської області (а.с.96).

Чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 , зареєстрованим місцем проживання якого є: АДРЕСА_1 (а.с.7, 93-94).

Другим сином ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41, 43).

Апелянт ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 (а.с.40, 42) та, відповідно, внуком ОСОБА_4 .

Заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до Перемишлянської державної нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк подали: позивач ОСОБА_3 26.11.2020 року (а.с.93) та апелянт ОСОБА_1 02.03.2021 року (а.с.97 зворот, 98).

Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій в матеріалах спадкової справи немає і такої позивачем не надано.

Отже, позивач ОСОБА_3 та апелянт ОСОБА_1 у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а тому вони є такими, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 і відносяться до однієї черги спадкоємців за законом: позивач, як син спадкодавця, а апелянт за правом представлення, тому вони обидва мають право успадкувати майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, а отже, правових підстав для визнання права власності на спадкове майно лише за позивачем немає, як і немає підстав для безспірного висновку про втрату (відсутність) правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно та про наявність перешкод для оформлення спадкових прав у позасудовому порядку.

Таким чином, оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції вирішив питання про права та інтереси апелянта, не залучивши його до участі у справі, та всупереч вимогам ч.4 ст.206 ЦПК України прийняв визнання позову, яке порушує права апелянта, і до того ж, відповідачем Перемишлянською міською радою, яка не є належним відповідачем у спірних правовідносинах.

З наведених вище мотивів та підстав рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 квітня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Перемишлянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 14 липня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич