Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2829/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - у складі судді Довгого І.І.,

за участю секретаря судових засідань Мигаль Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Твердий М.К. звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» (приватне) на її користь позивачки страхове відшкодування завданої смертю її сина на суму 136063,09 грн., а також завдану їй неправомірною відмовою ПАТ виплатити страхове відшкодування моральну шкоду у розмірі 1000000 грн.

25.01.2022 року представником позивачки подано заяву про уточнення (зміну) позову, було зменшено позовні вимоги, а саме: просить стягнути на користь позивача та на користь ОСОБА_2 , які є непрацездатними батьками померлого внаслідок ДТП, що мала місце 04.09.2020 року, ОСОБА_3 , страхове відшкодування у розмірі страхової суми, визначеної Полісом № АО/6043813 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що є наслідком експлуатації автомобіля MAN L2000, р.н. НОМЕР_1 учасника ДТП, а саме: за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого у сумі 260000 грн. і за шкоду заподіяну майну потерпілого у сумі 130000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 04.09.2020 року приблизно о 08 год. 26 хв., водій ОСОБА_4 керуючи вантажним автомобілем MAN L2000, реєстраційний номер НОМЕР_1 , правомірним володільцем якого є ФОП ОСОБА_5 , у межах 314 км+450 м автодороги Київ-Ковель-Ягодин у напрямку рух від м. Сарни у бік м. Ковеля допустив зіткнення з мотоциклом Lifan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався попереду під керуванням ОСОБА_3 , у момент, коли той, за відсутності зустрічного транспорту здійснював маневр лівого повороту для заїзду у господарський двір ДП «Сарненське лісове господарство «Костянтинівське лісництво». В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження від яких він ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у Рівненській обласній лікарні, а мотоцикл яким він керував прийшов у непридатний для експлуатації стан. По факту ДТП було відкрито кримінальне провадження №0000736 у якому позивачка визнана потерпілою. Внаслідок чого позивачу, та родичам померлої, було завдану моральної шкоди та тяжких глибоких душевних страждань внаслідок загибелі сина. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника (водія) наземних транспортного засобу MAN L2000, р.н. НОМЕР_1 була забезпечена полісом №АО6043813 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «СГ «ТАС» (приватне).

Представник позивача неодноразово звертався до відповідача з заявою про здійснення страхового відшкодування шкоди завданої ДТП, що мало місце 04.09.2020 року.

Відповідач повідомив позивача, що останній для виплати страхового відшкодування повинна надати «кінцевий процесуальний документ з компетентного органу про прийняте рішення в кримінальному провадженні за фактом вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди».

Враховуючи позицію відповідача по справі, а також явне небажання останнього врегульовувати страхову справу та проводити страхове відшкодування, позивач звернувся до

суду за захистом порушених прав.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, як такому що поданий передчасно. Відзив обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Кінцеве процесуальне рішення (постанова про закриття кримінального провадження або вирок суду) за наслідком розслідування ДТП на даний час відсутнє, тому вважає твердження позивача про наявність правових підстав для визнання заявленої ДТП страховим випадком та визнання такої, що настала, цивільно-правової відповідальності водія. Крім того, відповідач не відмовляв у виплаті страхового відшкодування, а повідомив про неможливість прийняття рішення по справі до моменту набрання рішення в кримінальному провадженні законної сили.

Представником позивача було подано відповідь на відзив, згідно якого він заперечує твердження відповідача та просить позов задовольнити повністю.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача просив розглянути справу без участі позивача та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилися про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Суд встановив, що 04.09.2020 року приблизно о 08 год. 26 хв., водій ОСОБА_4 керуючи вантажним автомобілем MAN L2000, реєстраційний номер НОМЕР_1 , правомірним володільцем якого є ФОП ОСОБА_5 , у межах 314 км+450 м автодороги Київ-Ковель-Ягодин у напрямку рух від м. Сарни у бік м. Ковеля допустив зіткнення з мотоциклом Lifan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався попереду під керуванням ОСОБА_3 , у момент, коли той, за відсутності зустрічного транспорту здійснював маневр лівого повороту для заїзду у господарський двір ДП «Сарненське лісове господарство «Костянтинівське лісництво». В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження від яких він ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у Рівненській обласній лікарні, а мотоцикл яким він керував прийшов у непридатний для експлуатації стан. По факту ДТП було відкрито кримінальне провадження №0000736 у якому позивачка визнана потерпілою.

Цивільно-правова відповідальність власника (водія) наземних транспортного засобу MAN L2000, р.н. НОМЕР_1 була забезпечена полісом №АО6043813 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «СГ «ТАС» (приватне).

До АТ «СГ «ТАС» звернулася позивачка із заявою про виплату страхового відшкодування у результаті загибелі ОСОБА_3 у дорожньо-транспортний пригоді, яка мала місце 04.09.2020 року, на що відповідач повідомив про недостатність подання усіх необхідних документів для виплати такого відшкодування, а саме: кінцевого процесуального документа з компетентного органу про прийняте рішення в кримінальному провадженні за фактом події, що відбулася 04.09.2020 року та припинення строків проведення виплати до дати коли страховику стане відомо про набрання рішенням законної сили у кримінальній справі, а також просили надати інші документи.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV).

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).

У статті 35 (п. 35.1) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Також до заяви додаються паспорт громадянина, документ, який посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування, документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди (у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну), свідоцтво про смерть потерпілого (у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого), документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого (у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого), документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника (у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника) тощо (п. 35.2 ст. 35 Закону).

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається у цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак, собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки (крім випадків непереборної сили та умислу потерпілого).

Оскільки кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких помер, ще триває, перебіг строку здійснення виплати страхового відшкодування до моменту отримання страховиком документу щодо встановлення вини особи призупинився, а відтак, зупинення ПАТ «СГ «ТАС» розгляду по суті поданих потерпілою від ДТП (позивачем) заяви про виплату страхового відшкодування не є відмовою у її відшкодуванні.

Вказане відповідає положенням п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавала шкоди. За умов, визначених ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Тобто, у разі доведення в кримінальному провадженні, що ДТП сталася з вини водія автомобіля ОСОБА_4 або не доведення його вини, після того, як закінчиться розгляд кримінальної справи, рішення по якій набере законної сили, страховик розгляне заяву потерпілої як це передбачено ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», прийме рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатить його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийме вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування і у разі прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, потерпілі мають право його оскаржити в судовому порядку.

Таким чином звернення позивача до суду на даний час є передчасним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відтік, оскільки суд у позові відмовив у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 368, 273, 354 ЦПК, ст.ст. 625, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги,65, ) про стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого у сумі 260000 грн. та за шкоду заподіяну майну потерпілого у сумі 130000 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.09.2023 року.

Суддя