ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/97/23 Справа № 702/472/21
УХВАЛА

21 вересня 2023 року Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівБородійчука В. Г., Новікова О. М.,
секретаряВинник І. М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

13.08.2021 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року у даній справі змінено, скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 31275 грн в якості компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Opel Vectra, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в цій частині прийнято нову постанову.

Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовної вимоги до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 31275 грн в якості компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Opel Vectra, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, приймаючи до уваги розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій, пропорційно задоволених позовних вимог та витрат на правову допомогу відповідача на загальну суму у розмірі 2542,68 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат Євтушенко М. П., на постанову Черкаського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року.

Вважаючи, що апеляційним судом у постанові від 22.09.2022 не вирішено питання про відшкодування понесених судових витрат, ОСОБА_1 звернувся до Черкаського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме про стягнення із ОСОБА_2 на його користь у відшкодування судових витрат 1488,50 грн.

Заяву мотивує тим, що 29.09.2022 задоволена його апеляційна скарга на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05.07.2022.

В мотивувальній частині постанови апеляційного суду визначено, що ним сплачено за подання апеляційної скарги 1488,60 грн і ці кошти підлягають стягненню із ОСОБА_2 - позивача у справі.

Разом з тим, в резолютивній частині постанови не вирішено питання про відшкодування понесених ним судових витрат, тобто не міститься рішення про стягнення 1488,50 грн.

Ухвалення додаткового рішення регламентовано ст. 270 ЦПК України відповідно до якої, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

З аналізу наведеної норми вбачається, що ухвалення додаткового рішення можливе судом за умови не ухвалення рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів вимог та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається у тому числі з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, процесуальний закон покладає на апеляційний суд обов`язок щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у випадку вирішення спору по суті та ухвалення судового рішення із висновком щодо розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 29.09.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, тобто витрати за подачу апеляційної скарги теж частково повинні бути відшкодовані ОСОБА_1 .

В мотивувальній частині вказаної постанови апеляційним судом зазначено, що оскільки рішення суду першої інстанції в частині майнових вимог частково скасовано, а саме: на 31275,00 грн, тобто зменшено на 25,92%, то пропорційно підлягають зменшенню стягнуті судові витрати зі сплати судового збору з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , та відповідно складають (1206,65 : 100 x 74,08) 893,89 грн в частині майнових вимог, а разом із немайновою вимогою та заявою про забезпечення позову (893,88 + 908,00 + 229,40) 2031,28 грн. Разом з тим, апеляційним судом враховано, що за подання апеляційної скарги скаржником ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1488,60 грн, таким чином, оскільки вимоги апеляційної скарги задоволено частково, така сплачена сума підлягає стягненню з позивача ОСОБА_2 .

Тобто, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2031,28 грн, а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1488,60 грн.

Провівши взаємозалік по судовому збору, апеляційним судом було встановлено, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача всього 542,68 грн (2031,28 грн - 1488,60 грн) та 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, за наслідками розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, апеляційний суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат у повному обсязі провівши їх взаємозалік, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , зокрема, витрат зі сплату судового збору у розмірі 542,68 грн, тому заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 382, ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст ухвали складено 21 вересня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. М. Новіков