ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6226/23 Справа № 212/1512/23 Суддя у 1-й інстанції - Зімін М.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/1512/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення одноразової виплати, що нараховується при виході на пенсію за віком, середнього заробітку за час затримки одноразової виплати, моральної шкоди, спричиненої неотриманням одноразової виплати,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»,

на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року,

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Толстих О.Ю., звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі за текстом АТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення одноразової виплати, що нараховується при виході на пенсію за віком, середнього заробітку за час затримки одноразової виплати, моральної шкоди, спричиненої неотриманням одноразової виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працювала на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, безперервно, понад 36 років.

03 червня 2022 року її було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію.

При звільненні ОСОБА_1 не було виплачену одноразову виплату в розмірі тримісячної середньої зарплати, що передбачено Колективним договором АТ «Кривбасзалізрудком» (далі за текстом Колективний договір) та Галузевою угодою гірничо-металургійного комплексу України на 2011-2012 (далі за текстом Галузева угода).

Уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 31 577,83 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору, в рахунок невиплаченої одноразової виплати працівнику при виході на пенсію за віком; середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні в розмірі 70 025,04 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору; грошові кошти в сумі 15 788,91 гривень у відшкодування моральної шкоди, спричиненої неотриманням одноразової виплати працівнику при виході на пенсію за віком, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу при виході на пенсію в розмірі тримісячної середньої заробітної плати в сумі 31 577,83 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 56 294,64 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, моральну шкоду в сумі 7 000 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

В апеляційній скарзі АТ «Кривбасзалізрудком», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем було пропущено без поважних причин тримісячний строк позовної давності з дня одержання нею письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні. Вимоги про сплату середнього заробітку за час розрахунку при звільненні і моральної шкоди є похідними та не мають жодних підстав. Посилання позивача у позовній заяві на моральні страждання є також необґрунтованими і безпідставними.

Посилається, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи та не надано належної оцінки тому, що на підставі Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на момент звільнення позивача з підприємства відповідача, дія пунктів Колективного договору, на підставі яких робітникам виплачується одноразова виплата при виході на пенсію за віком, була зупинена, тому вимога позивача про стягнення одноразової виплати при виході на пенсію за віком є необґрунтованою і не підлягає задоволенню. Судом залишено поза увагою Закон України «Про правовий режим воєнного часу» і Конституцію України (ст. 64), які регламентують можливість окремих обмежень прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень в умовах воєнного або надзвичайного стану.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Толстих О.Ю., посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить залишити рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року без змін, а апеляційну скаргу АТ «Кривбасзалізрудком» без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга АТ «Кривбасзалізрудком», підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої одноразової виплати при виході на пенсію за віком на підставі п. 25.13 Колективного договору на 2020-2022 роки ПАТ «Кривбасзалізрудком» та Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України, та як наслідок наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з АТ «Кривбасзалізрудком», працюючи машиністом підіймальної машини шахти «Родіна» з 03 лютого 1986 року по 03 червня 2022 року. (а.с. 8-10)

03 червня 2022 року ОСОБА_1 була звільнена за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію за віком згідно зі ст. 38 КЗпП України. (а.с. 42-43)

Колективним договором ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на 2020-2022 року встановлено, що працівнику при виході на пенсію за віком виплачувати одноразову виплату у розмірі, що залежить від стажу роботи у комбінаті, а саме, зокрема тримісячної середньої зарплати при стажі від 20 і більше років (пункт 25.13 Договору). (а.с.54-56)

Згідно Наказу АТ «Криворізький залізорудний комбінат» № 1497 від 21 квітня 2022 року зупинено на період воєнного стану дію пунктів 25.13, 25.16 Колективного договору ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на 2020-2022 роки, а також припинено здійснювати виплати, передбачені вказаними пунктами Колективного договору. (а.с. 57)

Як вбачається з банківської довідки щодо отримання ОСОБА_1 заробітної плати за червень 2022 року, останній роботодавцем не нараховувалась одноразова виплата при виході на пенсію за віком в розмірі тримісячної середньої зарплати. (а.с. 11)

Відповідно ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 2 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи. Угода укладається на національному, галузевому, територіальному рівнях на двосторонній або тристоронній основі: на національному рівні - генеральна угода; на галузевому рівні - галузеві (міжгалузеві) угоди; на територіальному рівні - територіальні угоди.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про колективні договори і угоди» визначено, що сторонами колективних угод є сторони соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог.

Відповідно до приписів частин 1, 5, 8 ст. 4 Закону України «Про колективні договори і угоди» право на ведення переговорів і укладення колективних договорів, угод надається сторонам соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог. За наявності на національному, галузевому, територіальному рівнях кількох репрезентативних відповідно до законодавства України про соціальний діалог суб`єктів профспілкової сторони та сторони роботодавців для ведення переговорів і укладення угоди відповідного рівня вони повинні сформувати спільний представницький орган. Спільний представницький орган сторони профспілок, роботодавців може вести переговори та укладати колективні угоди відповідного рівня за дорученням його членів, які є репрезентативними відповідно до законодавства України про соціальний діалог.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди», умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Відповідно ч. 1, 11 ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Галузеві (міжгалузеві) і територіальні (обласні та республіканська) угоди підлягають повідомній реєстрації в установленому порядку центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, а колективні договори і територіальні угоди іншого рівня - місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, пунктом 25.13 Колективного договору на 2020-2022 роки ПАТ «Кривбасзалізрудком» передбачено, що працівнику, при виході на пенсію за віком, передбачено виплачувати одноразову виплату в розмірі, що залежить від стажу роботи у комбінаті, а саме: середньомісячної зарплати - при стажі від 10 до 15 років; двомісячної середньої зарплати - при стажі від 15 до 20 років; тримісячної середньої зарплати - при стажі від 20 і більше років.

Разом з тим, згідно з Наказом ПАТ «Кривбасзалізрудком» № 1497 від 21 квітня 2022 року, на період дії воєнного стану дію пунктів 25.13, 25.16 Колективного договору на 2020-2022 роки ПАТ «Кривбасзалізрудком» зупинено.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.

В той же час, відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією, на території України введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений і триває станом на час розгляду справи.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені положеннями Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в указі Президента України про введення воєнного стану зазначаються вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» встановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

15 березня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ХІ, який набув чинності 24 березня 2022 року і визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до ЗУ «Про правовий режим воєнного стану».

Пунктом 2 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» регламентовано, що під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Отже, положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП України, - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця.

Згідно з Наказом ПАТ «Кривбасзалізрудком» № 1497 від 21 квітня 2022 року, на період дії воєнного стану зупинено дію пунктів 25.13, 25.16 Колективного договору на 2020-2022 роки ПАТ «Кривбасзалізрудком». (а.с.57)

Оскільки виплати, які є предметом спору у даній справі, передбачені пунктом 25.13 Колективного договору, їх призупинення відповідачем відповідає положенням ст.11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Вказаний Закон є чинним, не скасованим, не визнаний неконституційним, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Питання правомірності введення державою окремих обмежень під час дії воєнного стану, в тому числі й з урахуванням міжнародних договорів, роз`яснено й у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 580/2869/22.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що виплати підприємством відповідача одноразової виплати, що нараховується при виході на пенсію за віком на підставі п. 25.13 Колективного договору на 2020-2022 роки ПАТ «Кривбасзалізрудком», зупинено на підставі Наказу ПАТ «Кривбасзалізрудком» № 1497 від 21 квітня 2022 року, тому, на момент звільнення позивача з ПАТ «Кривбасзалізрудком» і до закінчення воєнного стану, у відповідача відсутній обов`язок з виплати повивачу виплати, передбачені пунктом 25.13 Колективного договору.

При цьому колегія суддів зауважує, що зупинення дії п. 25.13 Колективного договору на 2020-2022 роки ПАТ «Кривбасзалізрудком» на період воєнного стану не позбавляє позивача, після закінчення воєнного стану, звернутися до суду з такими вимогами у випадку, якщо відповідач не проведе з ним відповідний розрахунок.

Щодо посилань суду першої інстанції на умови Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України, як на підставу для задоволення позовних вимог позивача, колегія суддів вважає з необхідне зауважити, що згідно з п. 1.3. Галузевої угоди - угоду укладено згідно із законодавством України, зокрема, Кодексом законів про працю України, Законами України «про колективні договори і угоди», «Про організації роботодавців», «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», положеннями Генеральної угоди та іншими нормативно-правовими актами

Відповідно до п. 1.4. Галузевої угоди - угода діє безпосередньо і поширюється на всіх працівників, які уклали трудові договори з підприємствами гірничо-металургійного комплексу України, що є у сфері дії сторін, які підписали угоду, незалежно від форм власності і господарювання, а також у частині, обумовленій окремими пунктами, - на осіб, що потребують особливої соціальної підтримки згідно п. 6.13

Пунктом 1.7. Галузевої угоди передбачено, що норми і положення угоди є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, що її уклали.

Відповідно до п. 1.11. Угода набирає чинності з дня її підписання і діє до укладення нової угоди

Пунктом 6.1. Галузевої угоди передбачено виплачувати працівнику при фактичному виході на пенсію одноразову допомогу в розмірі, залежному від стажу його роботи на підприємстві, але не менше: при стажі роботи від 7,5 до 15 років середньомісячної заробітної плати; від 15 до 20 років двомісячної середньої заробітної плати; від 20 і більше років тримісячної середньої заробітної плати.

Додаткові умови виплат можуть встановлюватися у колективному договорі.

Однак, ПАТ «Кривбасзалізрудком» участі у колективних переговорах по укладенню Галузевої угоди металургійного комплексу України та підписанні угоди не брало, членом організацій роботодавців, що брали участь у колективних переговорах та підписанні Галузевої угоди металургійного комплексу України, не було. Доручення вести переговори та укладати колективні угоди жодному з спільних представницьких органів роботодавців, які підписали Галузеву угоду металургійного комплексу України, не надавав. Таким чином, відповідач не є підписантом Галузевої угоди металургійного комплексу України, тому вимоги Галузевої угоди металургійного комплексу України на відповідача не розповсюджується.

Вказаний висновок колегії суддів повністю узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі 213/1176/16-ц, провадження №61-1781св17.

На підставі наведеного вище колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що у зв`язку з зупиненням дії п. 25.13 Колективного договору на 2020-2022 роки ПАТ «Кривбасзалізрудком» у відповідача, наразі, відсутній обов`язок виплатити позивачу одноразову виплату у зв`язку з виходом на пенсію за віком.

При цьому, колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачем було пропущено без поважних причин тримісячний строк позовної давності з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні.

Відповідно ч. 2 ст. 233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Постановою КМУ від 23 грудня 2022 року № 1423 строк дії карантину встановлений Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 з 19 грудня 2020 року було продовжено до 30 квітня 2023 року.

Оскільки, відповідно до п. 1 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Також, згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, зазначена вище одноразова допомога є грошовою виплатою, яка не передбачена актами чинного законодавства та входить до структури заробітної плати.

З урахуванням наведеного вище колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що заявлені позивачем позовні вимоги є передчасними, оскільки на момент звільнення позивача з підприємства відповідача Наказом ПАТ «Кривбасзалізрудком» № 1497 від 21 квітня 2022 року, на період дії воєнного стану, зупинено дію пунктів 25.13, 25.16 Колективного договору на 2020-2022 роки ПАТ «Кривбасзалізрудком» та на відповідача не розповсюджуються умови Галузевої угоди металургійного комплексу України, оскільки відповідач не є її підписантом.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача одноразової виплати у зв`язку з виходом на пенсію за віком, колегія суддів вважає за необхідне відмовити і у задоволенні похідних позовних вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що зупинення дії п. 25.13 Колективного договору на 2020-2022 роки ПАТ «Кривбасзалізрудком» на період воєнного стану не позбавляє позивача, після закінчення воєнного стану, звернутися до суду з такими вимогами у випадку, якщо відповідач не проведе з ним відповідний розрахунок.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, як передчасних.

Суд першої інстанції не повно розглянув позовну заяву, надав невірну правову оцінку доводам позивача, неналежно оцінив належність, допустимість, достовірність доказів у справі, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно підпункту «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно ч. 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору у справі про стягнення заробітної плати, тому витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про стягнення недоотриманої одноразової виплати, що нараховується при виході на пенсію за віком слід віднести на рахунок держави, відповідачу слід компенсувати витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в цій частині за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди позивач від сплати судового збору не звільнений.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року клопотання адвоката Толстих О.Ю., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , про відстрочку сплати судового збору задоволено, ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за подання позову до ухвалення рішення у справі.

Отже, з урахуванням вищевказаного та того, що ОСОБА_1 ухвалою суду першої інстанції відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви з вимогами про стягнення недоотриманої одноразової виплати при виході на пенсію за віком слід віднести на рахунок держави. За подання позовної заяви з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди у загальній сумі 85 813,95 гривень (70 025,04 + 15 788,91) з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір в сумі 1610,40 гривень. (а.с. 88)

Тому АТ «Кривбасзалізрудком» має бути компенсовано за рахунок держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 433,20 гривень (1610,40 х 26,9%) за вимогами про перегляд рішення суду в частині стягнення не отриманої одноразової виплати у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції справи в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1177,20 гривень (1610,4 х 73,10%) пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Толстих Олександр Юрійович, до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення не отриманої одноразової виплати, що нараховується при виході на пенсію за віком, середнього заробітку за час затримки одноразової виплати, моральної шкоди, спричиненої неотриманням одноразової виплати залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Компенсувати Акціонерному товариству «Криворізький залізорудний комбінат» за рахунок держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 433,20 гривень у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1177,20 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 14 вересня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста