Справа № 583/632/23
25 вересня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого Плотникової Н.Б.
при секретарі Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом
про реальний поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності
15 лютого 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кудін О.М. подав до суду позовну заяву до відповідача про реальний поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній сумісній власності, в подальшому уточнивши позовні вимоги, в якому просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя та провести реальний поділ житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши у власність позивачу ОСОБА_1 об`єкти нерухомого майна відповідно до варіанту 1 як співвласнику «ІІ, позначеного синім кольором» висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1707 від 07.06.2023 р., а відповідачу ОСОБА_2 виділити у власність об`єкти нерухомого майна відповідно до Варіанту 1 як співвласнику «І, позначеного червоним кольором». Позовні вимоги мотивує тим, що з 12.08.1998 р. ОСОБА_1 проживав у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Шлюб розірвано рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.12.2022 р. За час сімейного життя 08.06.2007 р. подружжям було придбано домогосподарство по АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку, літньої кухні, господарських споруд та земельної ділянки. Договір купівлі-продажу було оформлено на дружину позивача. Відповідачка не визнає за позивачем право спільної сумісної власності на житловий будинок, мирно врегулювати спір не вдається, добровільно поділити домоволодіння неможливо, тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кудін О.М. позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та здійснити його реальний поділ між позивачем та відповідачем у відповідності до варіанту поділу № 1 висновку будівельно-технічної експертизи від 07.06.2023 року № 1707, виділивши позивачу як співвласнику «ІІ, позначеного синім кольором» приміщення житлового будинку літ. «А»: коридор «1-3» площею 2,8 м2, гардеробна «1-4», площею 3,0 м2, житлова кімната «1-5» площею 10,4 м2; приміщення прибудови літ «а»: коридор «1-1», площею 3,8 м2, веранда «1-2», площею 8,9 м2; господарські споруди: погріб літ. «а1», ганок літ. «а2», навіс літ. «а3», літня кухня літ. «В», прибудова літ. «в», навіс літ. «в3», воріт № 1, огорожі № 2, що складає 52/100 ідеальних часток. Позивач згоден сплатити відповідачці 2804 грн. компенсації та здійснити переобладнання шляхом закладення дверних прорізів між коридором «1-1» і верандою «1-7» та коридором «1-3» і кімнатою «1-6». Представник позивача просив суд врахувати, що позивач проживає у вказаному будинку весь час, це його постійне та єдине місце проживання, іншого житла він немає. Відповідачка після розірвання шлюбу створила іншу сім`ю і в даному житловому будинку не проживає. Крім того, просить врахувати, що в даному домоволодінні проживає сестра позивача ОСОБА_3 , яка є інвалідом другої групи по психічному захворюванню, яка фактично користується літньою кухнею домоволодіння, іншого житла вона не має. Тому просить виділити позивачу як співвласнику «ІІ, позначеного синім кольором» у відповідності до варіанту поділу № 1 висновку будівельно-технічної експертизи від 07.06.2023 року № 1707, який передбачає приміщення літньої кухні літ «В».
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, справа розглядається в порядку заочного провадження.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач та відповідач з 12.08.1998 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 12).
Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.12.2022 р., яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 13).
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таке ж положення міститься у статті 368 ЦК України.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами статті 70 СК України.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Відповідний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року в справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Тобто, той із подружжя, який заявляє про спростування презумпції спільності майна, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують, на підставі належних та допустимих доказів.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого із подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Предметом спору у даній справі про поділ майна подружжя є житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
Даний житловий будинок з господарськими спорудами був придбаний відповідно до договору купівлі-продажу від 08.06.2007 р. ОСОБА_2 та 14.06.2007 р. зареєстрований за нею на праві власності, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08.06.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., зареєстрованого в реєстрі за № 2245 (а.с. 16, 17).
Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був придбаний в період шлюбу.
Відповідач ОСОБА_2 в порядку статті 81 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про придбання спірного житлового будинку за її особисті кошти, а тому не спростувала презумпцію спільності майна, придбаного у період шлюбу.
Факт придбання та реєстрації нерухомого майна, придбаного в період шлюбу, на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить особі, на ім`я якої зареєстроване. Таке майно є спільною сумісною власністю подружжя (постанова Верховного Суду від 01.04.2020 р. у справі № 462/518/18).
Враховуючи наведене суд вважає, що дане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки позивача та відповідача як співвласників спірного майна у праві спільної сумісної власності є рівними.
Як встановлено, домовленості між подружжям позивача та відповідача щодо поділу житлового будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 досягнуто не було. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом.
Ухвалою суду від 26.04.2023 року за клопотанням представника позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Андрєєву Л.Г.
Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 1707 від 07.06.2023 року виходячи з нормативних вимог поділ житлового будинку літ. «А» з прибудовою і надвірними будівлями, що перебувають за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі можливий. Експерт пропонує два варіанти поділу житлового будинку літ. «А» з прибудовою і надвірними будівлями.
При 1-му варіанті: І співвласнику виділяються (показано рожевим кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А»: житлова кімната «1-6» площею 19,2 м2. Приміщення прибудови літ. «а»: веранда «1-7» площею 9,2 м2. Господарські споруди: сарай літ. «Б», сарай-прибудова літ. «в1», сарай-прибудова літ. «в2», вбиральня літ. «Г», 1/2 воріт № 1, 1/2 огорожі № 2, що складає 48/100 ідеальних часток. ІІ-му співвласнику виділяються (показано синім кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А»: коридор «1-3» площею 2,8 м2, гардеробна «1-4» площею 3,0 м2; житлова кімната «1-5» площею 10,4 м2. Приміщення прибудови літ. «а»: коридор «1-1» площею 3,8 м2, веранда «1-2» площею 8,9 м2. Господарські споруди: погріб літ. «а1», ганок літ. «а2», навіс літ. «а3», літня кухня літ. «В», прибудова літ. «в», навіс літ. «в3», 1/2 воріт № 1, 1/2 огорожі № 2, що складає 52/100 ідеальних часток. Ворота № 1 використовуються обома сторонами для проходу на земельну ділянку. Компенсація на користь першого співвласника складає 2804 грн.
При 2-му варіанті: І-му співвласнику виділяються (показано рожевим кольором в додатку №2) наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А»: житлова кімната «1-5» площею 10,4 м2; житлова кімната «1-6» площею 19,2 м2. Господарські споруди: літня кухня літ. «В», прибудова літ. «в», навіс літ. «в3», 1/2 воріт № 1, 1/2 огорожі № 2, що складає 52/100 ідеальних часток. ІІ-му співвласнику виділяються (показано синім кольором в додатку № 2) наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А»: коридор «1-3» площею 2,8 м2, гардеробна «1-4» площею 3,0 м2. Приміщення прибудови літ. «а»: коридор «1-1» площею 3,8 м2, веранда «1-2» площею 8,9 м2, веранда «1-7» площею 9,2 м2. Господарські споруди: погріб літ. «а1», ганок літ. «а2», навіс літ. «а3», сарай літ. «Б», сарай-прибудова літ. «в1», сарай-прибудова літ. «в2», вбиральня літ. «Г», 1/2 воріт № 1, 1/2 огорожі № 2, що складає 48/100 ідеальних часток. Поділ кухні літ. «В» неможливий,тому що в цьому випадку буде необхідно змінити цільове призначення об`єкта нерухомості. Ворота № 1 використовуються обома сторонами для проходу на земельну ділянку. Компенсація на користь другого співвласника складає 2804 грн.
По кожному з варіантів поділу житлового будинку з господарськими спорудами необхідно зробити переобладнання, виконати окреме водопостачання, каналізацію, електропостачання і опалення.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ від 4.10.1991 р. № 7 «Про судову практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
В судовому засіданні встановлена технічна можливість поділу спірного житлового будинку з господарчими спорудами, однак з незначним відступленням від ідеальних часток та з проведенням ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню його приміщень.
Враховуючи в сукупності встановлені у справі фактичні обставини та викладені вище норми законодавства, суд вважає за доцільне провести поділ житлового будинку з господарськими спорудами згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1707 від 07.06.2023 року за варіантом № 1, який є найбільш оптимальним, так як є найбільш наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель як окремих об`єктів нерухомості, кожній зі сторін буде виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, при цьому необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль, а зменшення частки однієї із сторін у спірному будинку з господарськими спорудами компенсується в грошовому еквіваленті та ця компенсація є незначною.
Суд вважає за можливе виділити в натурі позивачу ОСОБА_1 за варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1707 від 07.06.2023 року частку ІІ співвласника, показану синім кольором, а саме: приміщення житлового будинку літ. «А»: коридор «1-3» площею 2,8 м2, гардеробна «1-4», площею 3,0 м2, житлова кімната «1-5» площею 10,4 м2; приміщення прибудови літ «а»: коридор «1-1», площею 3,8 м2, веранда «1-2», площею 8,9 м2; господарські споруди: погріб літ. «а1», ганок літ. «а2», навіс літ. «а3», літня кухня літ. «В», прибудова літ. «в», навіс літ. «в3», воріт № 1, огорожі № 2, що складає 52/100 ідеальних часток.
Відповідачу ОСОБА_2 необхідно виділити в натурі за варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1707 від 07.06.2023 року частку співвласника, показану рожевим кольором, а саме: приміщення житлового будинку літ. «А»: житлова кімната «1-6» площею 19,2 м2. Приміщення прибудови літ. «а»: веранда «1-7» площею 9,2 м2. Господарські споруди: сарай літ. «Б», сарай-прибудова літ. «в1», сарай-прибудова літ. «в2», вбиральня літ. «Г», 1/2 воріт № 1, 1/2 огорожі № 2, що складає 48/100 ідеальних часток.
Ворота № 1 використовуються обома сторонами для проходу на земельну ділянку.
При цьому з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 2804 грн. в рахунок грошової компенсації зменшення ідеальної частки у домоволодінні.
Суд вважає, що поділ житлового будинку з господарськими спорудами за першим варіантом, запропонованим експертом, відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, враховує інтереси усіх сторін та не завдасть неспівмірної шкоди господарському призначенню майна, при цьому суд враховує, що позивач проживає у вказаному будинку весь час, це його постійне та єдине місце проживання, іншого житла він немає. Крім того, в даному домоволодінні проживає сестра позивача ОСОБА_3 , яка є інвалідом другої групи по психічному захворюванню, яка фактично користується літньою кухнею домоволодіння, іншого житла вона не має.
При першому варіанті розподілу житлового будинку та господарських споруд необхідно провести переобладнання, виконати окреме водопостачання, каналізацію, електропостачання і опалення.
У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (стаття 152 ЖК Української РСР).
Відповідно до положень статті 152 ЖК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)», який набрав чинності 05 квітня 2015 року) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.
Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року за № 572 (далі - Правила), передбачено, що власник (наймач, орендар) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання і перепланування житлових приміщень відповідно до статей 100 і 152 Житлового кодексу Української РСР.
Згідно листа № 01-12/2252 від 22.09.2023 р. виконавчий комітет Охтирської міської ради вважає можливим поділ житлового будинку по АДРЕСА_1 між співвласниками за умови реконструкції існуючого житлового будинку на два окремі ізольовані житлові помешкання з добудовою необхідних приміщень в порядку, передбаченому законодавством, з дотриманням вимог державних будівельних норм та правил. Не заперечує проти розподілу будинку відповідно до наданих варіантів поділу за умови, що після розподілу даного будинку для подальшої його експлуатації відповідно до вимог ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення», буде проведено реконструкцію двох частин будинку шляхом отримання будівельного паспорту.
Отримання документів, які дають право на виконання робіт з переобладнання будинку, зокрема: обладнання дверних і віконних прорізів у капітальних стінах, обладнання окремого водопостачання, електропостачання та опалення, є питанням способу та порядку виконання судового рішення та вирішується власниками самостійно після поділу будинку та отримання правовстановлюючих документів на свої частки.
Тому для обладнання дверних та віконних прорізів у капітальних стінах на сторони слід покласти обов`язок розробити проект, крім того, зобов`язати їх переобладнання проводити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва».
Суд вважає за необхідне зобов`язати позивача ОСОБА_1 за власні кошти закласти дверні прорізи між коридором «1-1» і верандою «1-7», між коридором «1-3» і кімнатою «1-6». ОСОБА_2 слід зобов`язати за власні кошти між кімнатою «1-6» і верандою «1-7» влаштувати дверний проріз, в стіні веранди «1-7» (закладене вікно) влаштувати дверний проріз з установкою подвійних утеплених дверей.
Крім того, при запропонованому варіанті розподілу співвласникам необхідно виконати окреме водопостачання, каналізацію, електропостачання та опалення, для чого в спеціалізованих проектних організаціях розробити проекти і погодити їх у встановленому законом порядку.
А тому суд вважає за необхідне зобов`язати кожного із сторін за власні кошти обладнати самостійними системами водопостачання, каналізації, електропостачання та опалення свою частину будинку, при цьому власники частин будинку не повинні перешкоджати один одному.
Щодо вимог про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Встановлено, що позивачем ОСОБА_1 під час розгляду справи були понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1073 грн. (а.с. 5), витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1707 від 07.06.2023р. в сумі 4174 грн. (а.с. 98).
За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача - адвокатом Кудіним О.М., оскільки дії, що вказані в акт приймання-передачі виконаних робіт від 13.02.2023 р., враховуючи складність справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та значних витрат часу на виконання даних робіт адвокатом.
На підставі викладеного, ст.ст. 364, 368 ЦК України, ст. ст. 60, 63, 69, 70, 71 СК України, постанови Пленуму ВСУ від 4.10.1991 р. № 7 «Про судову практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок», керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за першим варіантом розподілу висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 1707 від 07 червня 2023 року, виділивши в натурі:
ОСОБА_1 - приміщення житлового будинку літ. «А»: коридор «1-3» площею 2,8 м2, гардеробна «1-4» площею 3,0 м2; житлова кімната «1-5» площею 10,4 м2; приміщення прибудови літ. «а»: коридор «1-1» площею 3,8 м2, веранда «1-2» площею 8,9 м2. Господарські споруди: погріб літ. «а1», ганок літ. «а2», навіс літ. «а3», літня кухня літ. «В», прибудова літ. «в», навіс літ. «в3», 1/2 воріт № 1, 1/2 огорожі № 2, що складає 52/100 ідеальних часток, припинити право спільної сумісної власності з ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 - приміщення житлового будинку літ. «А»: житлова кімната «1-6» площею 19,2 м2; приміщення прибудови літ. «а»: веранда «1-7» площею 9,2 м2. Господарські споруди: сарай літ. «Б», сарай-прибудова літ. «в1», сарай-прибудова літ. «в2», вбиральня літ. «Г», 1/2 воріт № 1, 1/2 огорожі № 2, що складає 48/100 ідеальних часток, припинити право спільної сумісної власності з ОСОБА_1 .
Для здійснення поділу:
ОСОБА_1 за власний рахунок зобов`язати закласти дверні прорізи між коридором «1-1» і верандою «1-7», між коридором «1-3» і кімнатою «1-6».
ОСОБА_2 за власні кошти зобов`язати між кімнатою «1-6» і верандою «1-7» влаштувати дверний проріз, в стіні веранди «1-7» (закладене вікно) влаштувати дверний проріз з установкою подвійних утеплених дверей.
Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожного за власні кошти обладнати автономними системами водопостачання, каналізації, електропостачання та опалення свою частину будинку, при цьому власники частин будинку не повинні перешкоджати один одному.
Для обладнання дверних прорізів у капітальних стінах розробити проект.
Переобладнання проводити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва».
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 2804,00 гривень в рахунок грошової компенсації зменшення ідеальної частки у домоволодінні.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова