Справа № 202/883/22
Провадження № 2/202/156/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Бєсєди Г.В.

за участю секретаря - Свити Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у шлюбі з його матір`ю - ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з 3/4 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 , інша 1/4 частка квартири належить йому. Після смерті ОСОБА_3 він звернувся до державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлової Т.Г. із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на майно, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують факт проживання його та померлого однією сім`єю.

Наголошував, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак з липня 2015 року і по теперішній час він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для спільного проживання слугувала тяжка хвороба його матері ОСОБА_4 та потреба в догляді за нею, необхідність допомоги у побуті вітчиму. ІНФОРМАЦІЯ_3 його матір померла, однак він залишився проживати разом із вітчимом ОСОБА_3 , без реєстрації. З вітчимом вони були пов`язані спільним побутом, а саме: вели спільне господарство, несли спільні витрати на харчування, він здійснював поточний ремонт оселі, сплачував і сплачує комунальні послуги, купував ліки та доглядав за вітчимом коли той хворів.

Представник Дніпровської міської ради надав пояснення на позовну заяву в який зазначив, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів спільного проживання з ОСОБА_3 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також, звертали увагу суду, що позовні вимоги позивача у цій справі безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_2 , яка є донькою померлого ОСОБА_3 та повинна бути залучена відповідачем у справі. Враховуючи, що тільки за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити.

Представник Дніпровської міської ради заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна в судові засідання не з`являлася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 21.09.2021.

Згідно заповіту від 23.03.2016, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 186, ОСОБА_3 заповів своїй донці - ОСОБА_2 усе своє майно.

21.09.2021 ОСОБА_1 подав до державного нотаріусу Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлової Т.Г. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса від 25.11.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують наявність підстав закликання до спадкоємства за законом.

Частиною 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно акту від 08.12.2021, який підписаний ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та посвідчений головою ОСББ «Правда 82», с липня 2015 року ОСОБА_1 проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні в якості свідків було допитано ОСОБА_8 , яка повідомила суду, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2016 року проживали за адресою - АДРЕСА_1 , до смерті ОСОБА_3 . Позивач здійснював догляд за ОСОБА_3 , однак стверджувати, що вони проживали однією сім`єю та мали спільний побут вона не може.

В судовому засіданні в якості свідків було допитано ОСОБА_6 , яка повідомила суду, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2015 року проживали за адресою - АДРЕСА_1 , до смерті ОСОБА_3 . Позивач здійснював догляд за ОСОБА_3 , вони проживали однією сім`єю та мали спільний побут.

ОСОБА_1 , порушуючи питання про визнання права власності в порядку спадкування, не залучив до участі у справі ОСОБА_2 в якості відповідача, в той час як вона є донькою померлого та має право на спадкування за законом.

За приписами ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем не закриваючи провадження у справі.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 , звернувшись до суду з позовними вимогами про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , не зазначив відповідачем доньку померлого - ОСОБА_2 та під час розгляду не звернувся із клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

На підставі вимог ст. 51 ЦПК України, суд за відсутності умов, передбачених вказаною нормою за власної ініціативи не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Право визначення особи відповідача покладено на позивача, суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача.

Оскільки позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову у задоволенні такого позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України, так як позивача звільнено від сплати судового збору, витрати по оплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда