31.08.2023 Єдиний унікальний номер 205/1573/23
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1573/23
Номер провадження 2/205/1232/23
31 серпня 2023 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Заславської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, -
16.02.2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.
Позов обґрунтовано тим, що між відповідачем та ЗАТ «Агробанк» (далі - Банк) 14.07.2005 року укладено договір № 161-05/в (далі Кредитний договір), за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 27 000 доларів США зі сплатою 16 % річних. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 422/9488/12 з ОСОБА_1 стягнуто 663 488,16 грн. заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2021 року замінено стягувача по справі № 422/9488/12. Отже, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом вимоги до відповідача.
Оскільки станом на дату подання даного позову рішення суду не виконано, позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних в розмірі 42 443,10 грн. та інфляційні втрати в розмірі 125 808,93 грн., нараховані на суму 666 311,16 грн., за період з січня 2020 року по лютий 2022 року, а також судові витрати.
Ухвалою судді від 21.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Від відповідача відзив на позов не надійшов.
Представник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» письмово просив розглянути справу без його присутності на підставі наявних доказів та матеріалів. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.
У ході судового розгляду встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 422/9488/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Платинум Банк» заборгованість за Договором про надання кредитної лінії № 161-05/в від 14.07.2005 року у розмірі 663 488, 16 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом складає 28 707 доларів США, що еквівалентна в гривнях на день проведення розрахунку заборгованості за курсом НБУ (798,99грн. за 100 доларів США) 229 373 грн. 81 коп., сума заборгованості за відсотками 12 812, 46 доларів США, що еквівалентна в гривнях на день проведення розрахунку заборгованості за курсом НБУ (798,99грн. за 100 доларів США) - 102 370 грн. 27 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 29.03.2011р. по 20.12.2011р. - 331 744 грн. 08 коп., а також стягнуто судовий збір у розмірі 2 823 грн., у решті позову відмовлено (а.с.12-15). Рішення набрало законної сили 05.11.2013 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2021 року по справі № 422/9488/12 замінено стягувача ПАТ «Платинум Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.16-18).
Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» є стягувачем за судовим рішенням по справі № 422/9488/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.
У позові зазначено, що рішення суду щодо стягнення заборгованості за договором про надання кредитної лінії № 161-05/в від 14.07.2005 року в сумі 663 488,16 грн. та судовим збором в розмірі 2 823 грн., а всього 666 311,16 грн. залишається невиконаним, що відповідач не спростував.
Виходячи із вказаної суми позивачем розраховано три відсотки річних, що відповідно до наданого розрахунку за період з січня 2020 року по лютий 2022 року становлять 42 443,10 грн. та інфляційні втрати за вказаний період в розмірі 125 808,93 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 12 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.
Положеннями ст.1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28.03.2018 року у справі № 14-10цс18.
З урахуванням викладеного, а також того, що рішення суду, яким стягнуто заборгованість з відповідача не виконано, позивач має право на стягнення з боржника трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних в розмірі 42 443,10 грн. та інфляційні втрати за вказаний період в розмірі 125 808,93 грн.
Окрім того, позивачем заявлено вимогу про розподіл його судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21 900 грн.
Частинами 2, 3 ст 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023 року (а.с. 45-49), заявку про надання юридичної допомоги № 1 від 05.01.2023 року по клієнту Грітчину В.Ю. (а.с.55), акт № 5 приймання-передачі наданих послуг від 16.01.2023 року (а.с.54), відповідно до яких визначено розмір витрат на правничу допомогу, який складає в сукупності 21 900 грн., з яких 3 650 грн. консультація усна тривалістю 1 годину з вивченням документів по кредитній справі № 161-05/в, 3 650 грн. письмова консультація тривалістю годину по судовому рішенню по справі № 422/9488/12, 10 950 грн. підготовка (складення) протягом 3 годин позовної заяви про стягнення 3 відсотків, інфляційних збитків у відповідності до ст. 625 ЦК України з клопотанням, 3 650 грн. формування протягом години додатків до позовної заяви, зібрання та передача справи замовнику.
Як вбачається з викладеного, за договором про надання правової допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023 року та заявкою на надання юридичної допомоги № 1 від 05.01.2023 року адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було надано послугу щодо підготовки (складення) позовної заяви про стягнення 3 відсотків, інфляційних збитків у відповідності до ст. 625 ЦК України з клопотанням, на що витрачено 3 години. Підготовка та складення позовної заяви передбачає необхідність вивчення особою, яка професійно надає правову допомогу, вивчення матеріалів, законодавства та саме складення за ними позовної заяви. Також невід`ємною частиною позовної заяви є її додатки, тому їх формування входить до підготовки та складення позову та не є в розумінні чинного законодавства окремою професійною правничою послугою.
Велика Палата Верховного Суду у постановах вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що витрати на усне та письмове консультування по кредитній справі та рішенню суду по справі № 422/9488/12, а також не є реальними витратами, а формування додатків до позовної заяви, зібрання та передача справи замовнику не є окремою юридичною послугою, оскільки складення позову передбачає і формування додатків і передачу матеріалів замовнику, тому в цій частині витрати компенсації не підлягають.
Окрім того, надана позивачем платіжна інструкція про оплату адвокатському об`єднанню 17.01.2023 року 56 000 грн. не підтверджує оплату саме за заявкою № 1 від 05.01.2023 року.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають сплаті витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10 950 грн. за підготовку (складення) позовної заяви з клопотанням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 251, 253, 256, 257, 261, 267, 526, 530, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 78-81, 137, 141, 247, 265, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судові витрати в розмірі 13 634 грн., з яких: 2684 грн. судовий збір, 10 950 грн. витрати на професійну правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко