1Справа № 335/3892/21 2/335/2531/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства „ Водоканал до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник КП «Водоканал» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , користується послугами КП «Водоканал», але обов`язок по сплаті виконує не в повному обсязі, в звязку з чим за період з 01.04.2017 року по 28.02.2021 року утворилась заборгованість в сумі 6242,47 гривень.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.

Заочним рішенням від 20.09.2021 позовні вимоги комунального підприємства „ Водоканал до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» суму боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у розмірі 6242 гривень 47 копійок та судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Ухвалою суду від 24.07.2023 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2021 року по справі за позовом комунального підприємства „ Водоканал до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення скасовано.

04.09.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Богач А.О. до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та з ним, жодного договору на надання ЖКП укладено не було, внаслідок чого у нього відсутній обов`язок зі сплати таких платежів. Згідно нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу квартири від 05.05.2017 року, вказана квартира була продана ОСОБА_2 (одноособовим її власником) ОСОБА_3 . Як слідує з Інформаційної довідки від 06.06.2023 р., ОСОБА_3 до теперішнього часу є власником такої квартири. Отже, з даного слідує, що саме вказана особа, починаючи з 05.05.2017 року й по теперішній час є належним власником квартири, а отже саме вона має нести обов`язок зі сплати відповідних платежів. З зазначеного варто констатувати й те, що внаслідок відсутності відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , останній не міг і користуватися послугами з централізованого водопостачання та водовідведення за такою адресою, внаслідок своєї відсутності там, які за твердженнями позивача йому нібито були надані протягом спірного періоду часу. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, лише якщо вони фактично користувалися ними. Крім того,відповідач просить суд застосувати позовну давність, у зв`язку з зазначеним відповідач просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, надавши суду письмові додаткові пояснення.

В судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволенні повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово - комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги».

Комунальне підприємство «Водоканал» надає воду і здійснює прийняття стоків в каналізацію споживачам м. Запоріжжя. Абоненти громадяни, несвоєчасно вносять оплату за спожиту воду і надані послуги каналізації, що призводить до неможливості належного, своєчасного і якісного забезпечення всіх верств населення, підприємств, установ і організацій, вказаними послугами.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Згідно із приписами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

У ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент виникнення заборгованості) обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, тобто не є підставою для невиконання зобов`язань.

Відсутність письмової форми договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між КП «Водоканал» та ОСОБА_1 не спростовує наявність у останнього, як споживача цих послуг за адресою: АДРЕСА_2 обов`язку оплати фактично отриманих ним вищезазначених послуг КП «Водоканал» з централізованого водопостачання та водовідведення.

Крім того, ОСОБА_1 не звертався до КП «Водоканал» щодо припинення надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 12.04.2021 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг КП « Водоканал» за вище вказаною адресою та користувався послугами позивача, а тому навіть при відсутності письмового договору на його ім`я та при фактичному отриманні послуг він повинен проводити оплату за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до положень ч. 1,3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Доказів, які б підтверджували факт зняття з реєстрації або тимчасового не проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 відповідачем надано.

Так КП « Водоканал» в якості єдиного відповідача за вищезазначеним позовом зазначено ОСОБА_1 , який є зареєстрованим у цій квартирі увесь період нарахування вищезазначеної заборгованості позивачем з 01.04.2017 по день звернення позивача до суду з позовом.

КП «Водоканал» не залучав у цій справі будь-яких інших осіб, в якості відповідачів чи співвідповідачів, що є виключним правом останнього, як позивача в силу вимог ст. 51 ЦПК України, і суд позбавлений це робити за власною ініціативою за відсутності відповідного клопотання позивача.

За змістом ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги», п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 № 630 передбачено, що споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.03.2017р. № 142 (чинного на момент виникнення боргу) затверджено Порядок зменшення розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації. Вказаним Порядком визначено, що при несвоєчасному зверненні споживача до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться.

Проте відповідач або власник квартири з заявою та підтверджуючими документами щодо не проживання за вказаною адресою, не зверталися.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 (квартиронаймач ОСОБА_2 , зареєстрований ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 відкритим на ОСОБА_2 за період з 01.04.2017 по 28.02.2021 нараховано за послуги в сумі 6242,47 гривень.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Відповідач не спростував наданий КП « Водоканал» розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.12,13 ЦПК України.

Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку.

З огляду на те, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за послуги відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог.

Разом із тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачем, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вимоги позивач пред`явив за період з 01.04.2017 року по 28.02.2021 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

З позовом КП «Водоканал» звернувся до суду 12.04.2021 року.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби, строки, визначені статтями 257,258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення КП « Водоканал» до суду з цим позовом.

Отже, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в межах позовної давності позивач КП « Водоканал» має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення, обов`язок сплати якої настав з 12 березня 2017 року.

Таким чином з відповідача на користь КП «Водоканал» підлягає стягнення заборгованість за період з 01.04.2017 року по 28.02.2021 року у розмірі 6242,47 гривень, тобто в межах строку позовної давності.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270 гривень.

Керуючись ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268,274 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги комунального підприємства „ Водоканал до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» суму боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у розмірі 6242 гривень 47 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Воробйов