Ухвала

27 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 522/16784/17

провадження № 61-5480ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня

2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта-Банк», ПАТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2020 рокукасаційну скаргуОСОБА_1 залишено без задоволення.Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня 2019 року залишено без змін.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про переглядрішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року за нововиявленими обставинами.

На обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначав, що йому стало відомо про опублікування зразкової постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц, висновки якої спростовують рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року. Вказував, що відступлення права вимоги за договором факторингу третій особі не допускається. Відступлення допускається шляхом укладення договору факторингу, а не договору про відступлення права вимоги з фізичною особою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року у цій справі залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2021 року залишено без змін.

17 квітня 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно відмовили у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року, не надали належної правової оцінки доводам та доказам заявника, що мають значення для справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 423 Цивільного процесуального кодексу України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13).

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом і не були та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18).

Суди першої та апеляційної інстанцій вказали, що обставини, на які

ОСОБА_1 послався у заяві як на нововиявлені (прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 10 листопада 2020 року у справі

№ 638/22396/14-ц), не відносяться до таких у розумінні статті 423 ЦПК України і не є підставами для перегляду і скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанції стосовно того, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не спростовують факти, встановлені у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від

20 жовтня 2021 року (яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи) та постанову Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року є необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до положень частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович