РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/8956/23

Провадження №: 2-о/755/323/23

"04" жовтня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Коваленко І.В.,

при секретарі - Назаровій І.В.,

розглянувши в окремому провадженні в судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2023 року заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє - адвокат Прийма Марина Олександрівна, та заявник ОСОБА_2 подали до суду заяву про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якій просять розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, 07.10.2006 року, актовий запис № 2053.

Заяву обґрунтовують тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, тривалий час не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. 22.10.2022 року між сторонами укладено договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитину та сплату аліментів, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Льошенко В.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 437.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку окремого провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04 жовтня 2023 року заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Згідно із частиною третьою статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

07 жовтня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2053.

Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та сплату аліментів, щодо цього між ними укладений письмовий договір від 22.10.2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Льошенко В.Ю., зареєстрований у реєстрі за № 437.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подружніх відносин не підтримують, проживають окремо. Заявники погоджуються розірвати шлюб за взаємною згодою, оскільки вважають, що примирення між ними є неможливим, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Сторони погодили між собою питання щодо участі обох батьків у вихованні, сплаті аліментів та визначення місця проживання дитини.

Відповідно до частини десятої статті 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом положень частини першої статті 51 Конституції України, частини першої статті 21 СК України, частини першої статті 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною третьою статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи, що заяву про розірвання шлюбу подано за взаємною згодою подружжя, жоден з подружжя не відкликав заяву про розірвання шлюбу протягом встановлено законом строку, заявники наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає розірванню, оскільки існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому заява підлягає задоволенню.

Згідно із статтями 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини восьмої статті 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 142, 259, 263 - 265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Спільну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, зареєстрований 07 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2053.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І.В.Коваленко