печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5869/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2023 р. м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

У складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судових засідань Солонухи Д. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Гарант» про стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року до Печерського районного суду м. Києва звернувся із позовною заявою ОСОБА_1 з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Гарант» та просив: стягнути з відповідача на свою користь 195 680 грн страхової виплати та 20 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.10.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Banc CL 550 4 matic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійнив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , дружину позивача. Остання померла на місці. На час ДТП цивільно-правовоа відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у відповідача. 25.11.2022 на адресу відповідача позивачем надіслано заяву про виплату страхового відшкодування яке складає 260000 грн. 29.11.2022 відповідач відшкодував позивачу 64 320 грн., та частково сплатив страхове відшкодування. Решту суми у розмірі 195680 грн. та 20 000 грн витрат на правничу допомогу позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

27.03.2023 до суду від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, із запереченнями проти позовних вимог.

31.03.2023 позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, протокольною ухвалою суду, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу, судовий розгляд справи відкладено.

08.05.2023 представник позивача у судовому засіданні подав письмові пояснення на відзив відповідача та вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судому засіданні проти позову заперечував. У судовому засіданні судом оголошено перерву, та зобов`язано представника позивача надати інформацію про наявність цивільного позову у кримінальній справі.

12.06.2023 у судовому засіданні представники сторін просили надати час для подання додаткових доказів, та час для врегулювання питання.

28.07.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання із прохання долучити до матеріалів справи докази, зокрема: платіжну інструкцію № 6502 від 14.06.2023 на суму 179600, 00 грн. з призначенням платежу: страхове відшкодування ОСЦПВ за шкоду життю та здоров`ю зг. с/а № 460.609.22.01-2 від 13.06.2023, стр. ОСОБА_5 пот. ОСОБА_1 ; та лист від 14.06.2023.

21.08.2023 у судове засідання сторони не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, протокольною ухвалою суду, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу, судовий розгляд справи відкладено, до суду від представника відповідача надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність.

21.09.2023 позивач та його представник у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у призначені на 21.08.2023 та 21.09.2023 судові засідання позивач та його представник не з`явився.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення особи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права. Судові повістки направлялися позивачу за адресою місця проживання, місця знаходження представника позивача, які вказані в позовній заяві.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відомостей про зміну місця проживання чи зміну адреси/електронної адреси для листування від позивача чи його представника до суду не надходило.

Отже, у разі якщо судова повістка направлена судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Вказане зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у позовній заяві. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 у справі №2-4159/12.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №921/6/18).

Крім того, на сайті Судова влада України (https://court.gov.ua) можна переглянути інформацію щодо стадій розгляду судових справ, та безпосередньо на сайті Печерського районного суду м. Києва (https://pc.ki.court.gov.ua) постійно наявна актуальна інформація щодо дати, часу та місця розгляду усіх справ, які перебувають у провадженні суду.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Заява про розгляд справи за відсутності позивача чи його представника до суду не надходила.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

При здійсненні правосуддя суд бере до уваги те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового процесу та є його ініціатором, зобов`язана з розумним інтересом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Як зазначено вище, позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заява про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходила.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з`являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника в судове засідання, якими не надано будь-яких заяв і доказів на підтвердження причин неявки, відповідно до яких суд міг би з`ясувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 48, 130, 131, 223, 257, 259, 260, 261, 268, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Гарант» про стягнення шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. Г. Головко