Справа № 569/6124/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янок М.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

про стягнення страхового відшкодування

учасники справи у судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.2020 позивач уклав договір добровільного страхування наземного транспорту №3112/222/00043 із ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» в офісі відповідача за адресою м.Рівне вул.Кавказька будинок 1. На першій сторінці договору добровільного страхування наземного транспорту №3112/222/00043 від 15.06.2020 зазначено місце укладання договору - м.Рівне. Відповідно до розділу 1 договору добровільного страхування наземного транспорту №3112/222/00043 на страхування прийнято автомобіль «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2020 року випуску. Серед всіх інших ризиків автомобіль застраховано по ризику «А1 ДТП» на страхову суму 1 282 700,00 грн. Франшиза - 0 грн. Згідно з пунктом 1.8 договору страхування Особи які мають право користуватись ТЗ - будь- яка особа на законних підставах. Вигодонабувачем згідно з Договором страхування №3112/222/00043 є АБ «УКРГАЗБАНК». Враховуючи той факт, що за кредитним договором №003/06/2020/0100 від 15.06.2020 позивач повністю виконав свої зобов`язання, то керуючись п. 9.2.8 Договору страхування, АБ «УКРГАЗБАНК» передав права Вигодонабувача ОСОБА_1 . Під час дії договору страхування 02.06.2021 стався страховий випадок із застрахованим автомобілем позивача «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , механічні пошкодження внаслідок ДТП. За заявою позивача в ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» було зареєстровано страхову справу. З метою встановлення суми збитків автомобіль оглядався спеціалістами автотоварознавцями (в т.ч. за ініціативи ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна»). Відповідно до вимог ст. 988 ЦК України, Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» порушив вимоги ст. 988 ЦК України та не здійснив визначення суми страхового відшкодування та її виплату. Листом №4002/24-001 від 25.10.2021 заступник Голови Правління ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» Барчишак O.A. повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки на його думку «заявлена подія попадає під виключення із страхових випадків».

Не погодившись із рішенням відповідача, позивач замовив проведення експертизи. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Skoda Kodiaq», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в ДТП 02.06.2021, станом на момент ДТП, становить: 863684,84 грн. Відмовляючи у виплаті відшкодування відповідач посилався на п.З, п.3.1, п.3.1.3 Договору страхування №3112/222/00043 від 15.06.2020: «3. Виключення із страхових випадків та обмеження страхування 3.1. Не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разу вчинення Страхувальником, його представником, водієм, особою. Допущеною до керування ТЗ або іншими особами за їх вказівкою перелічених нижче дій: 3.1.3. керування ТЗ при відсутності (вилученні) посвідчення (дозволу) на право управління ТЗ відповідної категорії та/або при відсутності законних підстав для керування цим ТЗ». Слід зазначити, що відповідач допустив грубу помилку у своїх висновках, наслідком чого стала протиправна відмова у виплаті страхового відшкодування. Водій автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 керував автомобілем маючи при собі посвідчення водія, яке в нього ніхто ніколи не вилучав, а відтак у відповідача відсутні підстави для застосування п.3.1.3. Договору страхування.

10 жовтня 2001 року Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 затверджено Правила дорожнього руху України. Згідно з п.1.10 водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Згідно з п.2.1. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб. ОСОБА_2 станом на момент ДТП 02.06.2021 керував автомобілем маючи при собі посвідчення водія категорії «В» та реєстраційний документ на транспортний засіб (свідоцтво про реєстрацію ТЗ), а тому він жодним чином не порушив вимоги ПДР та на законних підставах керував автомобілем. Постанова суду №753/15340/20 (на яку посилається відповідач) набрала законної сили вже після настання страхового випадку, а тому вона не може бути підставою для відмови у виплаті відшкодування. Відповідачу було надано усі необхідні для виплати страхового відшкодування документи. Однак відповідач продовжує порушувати свої зобов`язання та права позивача, не здійснивши виплату страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 22.06.2023 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

09 вересня 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому представником вказується, що відповідно до постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28.10.2020, що була залишена без змін постановою Київського апеляційного суду 20.12.2021, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Так, згідно з підпунктом 3.1.3. пункту 3.1. розділу 3 Договору не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення Страхувальником, його представником, водієм, особою, допущеною до керування ТЗ або іншими особами за їх вказівкою перелічених нижче дій, а саме - керування ТЗ при відсутності (вилученні) посвідчення (дозволу) на право управління ТЗ відповідної категоріїта/або при відсутності законних підстав для керування ТЗ. Відповідно до підпункту 6.2.10. пункту 6.2. розділу 6 цього Договору Страхувальник зобов`язаний довести до відома осіб, допущених до керування ТЗ, умови цього Договору та нести відповідальність за цим Договором за їх вчинки, як за свої. Таким чином, Страхувальником було порушено умови Договору страхування, що призвело до відмови у виплаті страхового відшкодування, на підставі того, що за кермом застрахованого автомобіля знаходився водій, якого позбавлено права керування транспортним засобом на момент настання ДТП. Окрім того, ОСОБА_2 , порушено підпункт 3.1.7. пункту 3.1. розділу 3 Договору не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення Страхувальником, його представником, водієм особою, допущеною до керування транспортним засобом або іншими особами за їх вказівкою нижче перелічених дій: здійснення Страхувальником, водієм, особою, допущеною до керування транспортним засобом кримінально-караних дій або непокори органам влади (запишення місця події (крім випадків передбачених Правилами дорожнього руху), переслідування підрозділами поліції/МВС, використання підроблених номерних знаків, відмова від освідчення на наявність алкогольного, токсичного, наркотичного сп`яніння тощо.) Підтверджується довідкою Ф-2 (відповіддю з НПУ) та ухвалами Рівненського міського суду Рівненської області від 07.06.2021 по справі № 569/11325/21 (витяг з ЄДРСР). Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

20 жовтня 2022 року представником позивача - адвокатом Поліщуком Д.В. подано відповідь на відзив, в якій вказує, що за змістом відзиву рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування приймалось на підставі постанови №753/15340/20. Така ж сама підстава відмови у виплаті страхового відшкодування вказана у листі відповідача №4002/24-001 від 25.10.2021, яким відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки на його думку «заявлена подія попадає під виключення із страхових випадків". Тобто, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування відповідач чітко посилався на конкретну обставину та конкретний пункт договору страхування. Однак, відступаючи від змісту листа №4002/24-001 від 25.10.2021, вже після отримання позовної заяви відповідач у відзиві наводить додаткову обставину, як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування, посилаючись вже на інший пункт договору страхування. Навіть якби відповідач належним чином вказав у своєму листі-відмові не одну, а дві підстави відмови (п.3.1.3 та п.3.1.7), то і в цьому випадку відмова у виплаті була б необґрунтованою та безпідставною. Договором страхування наземного транспорту №3112/222/00043 від 15 червня 2020 року передбачено виключення із страхових випадків: п.3.1. «не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення Страхувальником, його представником, водім, особою, допущеною до керування транспортним засобом або іншими особами за їх вказівкою перелічених нижче дій: 3.1.3. керування ТЗ при відсутності (вилученні) посвідчення (дозволу) на право управлінні ТЗ відповідної категорії та або при відсутності законних підстав для керування цим ТЗ; 3.1.7 здійснення страхувальника непокори органам влади (залишення місця події (крім випадків передбачених Правилами дорожнього руху). На підтвердження факту непокори органами влади (залишення місця події) відповідач надав копію довідки, яка не може бути належним та допустимим доказом такого факту. Проте, факт непокори у ході досудового розслідування не встановлено, що підтверджується належними доказами. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 08.11.2022 клопотання представника позивача про призначення додаткової автотоварознавчої експертизи задоволено, призначено у справі додаткову автотоварознавчу експертизу та поставлено перед експертом наступне питання: "Яка вартість автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 02.06.2021 у пошкодженому стані після ДТП (залишків автомобіля)?" Проведення експертизи доручено судовому експерту Картавову Юрію Олександровичу ( АДРЕСА_1 ). Витрати на проведення додаткової автотоварознавчої експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 . Провадження у даній справі зупинено на час проведення експертизи.

23 грудня 2022 року на адресу суду надійшов висновок судового експерта Картовова Юрія Олександровича від 22.12.2022 № 228.22СЕ, в якому вказана ринкова вартість автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , з врахуванням наявних пошкоджень, дефектів та інших недоліків, що виникли внаслідок ДТП 02.06.2021, станом на момент ДТП, становить: 55 461,80 грн.

Ухвалою суду від 28.12.2022 поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення страхового відшкодування, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 07.02.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

21.03.2023 представником відповідача було подано клопотання про проведення повторної автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 23.03.2023, для оцінки доводів представника відповідача щодо необхідності проведення повторної автотоварознавчої експертизи, судом викликано судового експерта Картавого Ю. О. для роз`яснення висновку експерта за результатами проведення додаткової автотоварознавчої експертизи № 228.22СЕ від 15.12.2022.

Ухвалою суду від 19.04.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення повторної автотоварознавчої експертизи відмовлено.

Ухвалою суду від 19.04.2023 прийнято відмову від позову в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" 55 461 грн 80 коп. та закрито провадження у справі в цій частині.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Натомість від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі його довірителя, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи позиції сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

15 червня 2020 року позивач уклав договір добровільного страхування наземного транспорту №3112/222/00043 із ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», відповідно до розділу 1 договору добровільного страхування наземного транспорту №3112/222/00043 на страхування прийнято автомобіль «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2020 року випуску.

Серед всіх інших ризиків автомобіль застраховано по ризику "А1 ДТП" на страхову суму 1 282 700, 00 грн. Франшиза - 0 грн.

Вигодонабувачем згідно з Договором страхування №3112/222/00043 є АБ «УКРГАЗБАНК». Враховуючи той факт, що за кредитним договором №003/06/2020/0100 від 15.06.2020 позивач повністю виконав свої зобов`язання, то керуючись п. 9.2.8 Договору страхування, АБ «УКРГАЗБАНК» передав права Вигодонабувача ОСОБА_1 .

Під час дії договору страхування 02.06.2021 стався страховий випадок із застрахованим автомобілем позивача «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , механічні пошкодження внаслідок ДТП.

За заявою позивача від 27.08.2021 в ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» було зареєстровано страхову справу. З метою встановлення суми збитків автомобіль оглядався спеціалістами автотоварознавцями (в т.ч. за ініціативи ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна»).

Відповідно до листа №4002/24-001 від 25.10.2021, заступник Голови Правління ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» Барчишак O.A. повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки на його думку «заявлена подія попадає під виключення із страхових випадків».

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 від 10.05.2022, проведеного на замовлення позивача судовим експертом Картавов Ю. О., вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля станом на момент ДТП становить 863 684,84 грн. У вказаному висновку зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно звіту № 653.21Е про оцінку автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 23.10.2021, проведеного на замовлення відповідача ПП "Експерт-Сервіс-Альфа", вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля станом на момент ДТП становить 899 936,04 грн.

Відповідно до висновку про вартість майна від 15.09.2022, проведеного на замовлення відповідача оцінювачем ФОП ОСОБА_3 , ринкова вартість пошкодженого об`єкта оцінки, автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 666 000,00 грн.

Як було вказано вище, ухвалою суду від08.11.2022 було призначено у справі додаткову автотоварознавчу експертизу та поставлено перед експертом наступне питання: "Яка вартість автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 02.06.2021 у пошкодженому стані після ДТП (залишків автомобіля)?" Проведення експертизи доручено судовому експерту Картавову Юрію Олександровичу ( АДРЕСА_1 ). Експерта попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків судом за ст.ст. 384, 385 КК України.

Згідно висновку судового експерта Картовова Юрія Олександровича від 22.12.2022 № 228.22СЕ, ринкова вартість автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , з врахуванням наявних пошкоджень, дефектів та інших недоліків, що виникли внаслідок ДТП 02.06.2021, станом на момент ДТП, становить: 55 461,80 грн.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.979 Цивільного кодексу України за договором Страхування одна Сторона (Страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (Страхувальникові) або іншій особі, визначену у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. (ч.1 ст.6 Закону України «Про страхування»).

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про страхування», договір страхування повинен містити, серед іншого, перелік страхових випадків, умови здійснення страхової виплати, причини відмови у страховій виплаті.

Окрім цього, відповідно до п.6 ст.991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Договором страхування наземного транспорту №3112/222/00043 від 15 червня 2020 року передбачено виключення із страхових випадків: п.3.1. «не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення Страхувальником, його представником, водім, особою, допущеною до керування транспортним засобом або іншими особами за їх вказівкою перелічених нижче дій: 3.1.3. керування ТЗ при відсутності (вилученні) посвідчення (дозволу) на право управлінні ТЗ відповідної категорії та або при відсутності законних підста для керування цим ТЗ; 3.1.7. здійснення страхувальником непокори органам влади (залишення місця події (крім випадків передбачених Правилами дорожнього руху).

Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №753/15340/20 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Вказана постанова за результатами перегляду в апеляційному порядку, постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2021 була залишена без змін, а відтак набрала законної сили 20.12.2021, що в тому числі стверджується постановою Дарницького районного суду міста Києва від 28.10.2020 з відповідною відміткою про набрання законної сили.

З огляду на викладене твердження представника відповідача про те, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №753/15340/20 набрала законної сили 09.11.2020 та відповідно ОСОБА_2 на момент ДТП - 02.06.2021 був позбавлений права керування транспортним засобом є безпідставними та необгрунтованими.

Крім того, щодо поданих представником відповідача звіту № 653.21Е від 23.10.2021 про оцінку автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведеного на замовлення відповідача ПП "Експерт-Сервіс-Альфа" та висновку про вартість майна від 15.09.2022, проведеного на замовлення відповідача оцінювачем ФОП ОСОБА_3 суд зазначає, таке.

Статтею 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України визначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у звіті № 653.21Е від 23.10.2021 про оцінку автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведеного ПП "Експерт-Сервіс-Альфа" та висновку про вартість майна від 15.09.2022, проведеного оцінювачем ФОП ОСОБА_3 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене вище, звіт № 653.21Е від 23.10.2021 про оцінку автомобіля та висновок про вартість майна від 15.09.2022 не є належними та допустимими доказами у справі, а тому не беруться судом до уваги.

Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного суду, викладеною у постанові №522/1029/18 від 18.12.2019.

Отже, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 від 10.05.2022, проведеного на замовлення позивача судовим експертом Картавов Ю.О.,який був підготовлений до суду та експерт був обізнаний про про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля станом на момент ДТП становить 863 684,84 грн.

У вказаному висновку експертом встановлено, що автомобіль відновлювати економічно недоцільно, оскільки вартість відновлювального ремонту (1 088 853, 55 грн) перевищує вартість досліджуваного автомобіля до його пошкодження (863 684,84 грн). Якщо вартість відновлювального ремонту на момент оцінки перевищує ринкову вартість КТЗ на момент пошкодження, то матеріальний збиток приймається в розмірі, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, тобто 863 684,84 грн.

Згідно висновку судового експерта Картовова Юрія Олександровича від 22.12.2022 № 228.22СЕ, складеного на підставі ухвали суду від08.11.2022 про призначення додаткової автотоварознавчої експертизи, ринкова вартість автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , з врахуванням наявних пошкоджень, дефектів та інших недоліків, що виникли внаслідок ДТП 02.06.2021, станом на момент ДТП, становить: 55 461,80 грн.

При цьому, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону).

Згідно з ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зважаючи на викладене, а також те, що пошкоджений транспортний засіб, ринкова вартість якого з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП становить 52 606,90 грн, залишився у позивача, вартість матеріального збитку становитиме 808 223, 04 грн (863 684,84 грн - 55 461,80 грн).

Стосовно доводів представника відповідача про порушення ОСОБА_2 підпункту 3.1.7 пункту 3.1. розділу 3 договору добровільного страхування наземного транспорту №3112/222/00043 від 15.06.2020, а саме: непокори органам влади (залишення місця події) суд зазначає таке.

Згідно ухвали Рівненського міського суду від 07.09.2021, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

За приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

Як слідує зі змісту ухвали суду від 07.09.2021 у справі №569/18056/21, судом не було встановлено обставини щодо непокори ОСОБА_2 органам влади (залишення місця події).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 808 223, 04 грн в межах страхової суми, встановленої договором добровільного страхування наземного транспорту №3112/222/00043 від 15.06.2020, та з урахуванням того, що пошкоджений транспортний засіб залишився у позивача (863 684,84 грн - 55 461,80 грн (за мінусом франшизи - 0).

Крім того, стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також суд зазначає, що відповідно дост. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (ст. 1 вищевказаного Закону).

За приписами ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності є, зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Крім того, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 «Щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції»).

Так, на підтвердження своїх витрат на правову допомогу представником долучено до матеріалів справи: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 18.05.2022, ордер серії ВК № 1034831 від 18.05.2022, звіт про обсяг наданої правничої допомоги та використання адвокатом робочого часу на надання правничої допомоги ОСОБА_1 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 18.05.2022.

Відповідно до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 18.05.2022, сторонами узгоджено оплату послуг правничої допомоги в суді першої інстанції у справі за позовом до ПАТ СК "Універсальна" про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №3112/222/00043, в розмірі 15 000, 00 грн.

Отже, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний суд у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19.

Таким чином судом встановлено, що позивач отримав правничу допомогу і понесе витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000, 00 грн.

Крім того, суд зазначає, що положеннями ст. ст. 133, 139 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, тощо.

Як убачається з матеріалів справи, висновок експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля № 232.22ЕД від 10.05.2022 проведено за заявою позивача було в межах підготовки подання позовної заяви до суду та сплачено за таку експертизу згідно квитанції 0.0. .1 від 06.04.2022 - 9 600, 00 грн. Також під час розгляду справи позивачем було понесено витрати на проведення додаткової автотоварознавчої експертизи згідно ухвали суду від 08.11.2022 в розмірі 6 200, 00 грн, що стверджується дублікатом квитанції 0.0..1 від 02.12.2022.

З огляду на викладене з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 30 800, 00 грн (15 000, 00 грн + 9 600, 00 грн + 6 200, 00 грн).

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 808 223, 04 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 30 800, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" (б-р Лесі Українки, буд. 9, м. Київ, 01133, ІК 20113829).

Повне судове рішення складену та підписану 26.04.2023.

Суддя Левчук О. В.