Справа № 452/2579/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкриті провадження у справі

26 червня 2023 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ісопчука Валерія Володимировича до Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)(далі Самбірський ВДВС) про зняття арешту з майна, третя особа приватний нотаріус Швець Любов Степанівна, -

В С Т А Н О В И В :

У позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення про зняття арешту з нерухомого майна, накладеного згідно постанови державного виконавцяСамбірського ВДВС в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа №2-270 від 13 травня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 10799269.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що при підготовці документів для оформлення права власності у нотаріуса дізналась про наявність у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт усього належного їй нерухомого майна, накладеного Самбірським ВДВС в рамках відповідного виконавчого провадження. При цьому, позивач вказала, що на час звернення із позовом до суду на виконанні в Самбірському ВДВС виконавчі провадження щодо стягнення з неї будь-якої заборгованості відсутні.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, арешт на майно позивача було накладено постановою державного виконавця Самбірського ВДВС в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа №2-270 від 13 травня 2010 року, під час виконання рішення суду, ухваленого в порядку цивільного судочинства, реєстраційний номер обтяження 10799269.

Отже, правовідносини за змістом позовних вимог ОСОБА_1 стосуються виконавчого провадження, яке є завершальною стадією судочинства. Тому, ОСОБА_1 в цій стадії провадження набула статусу сторони виконавчого провадження боржника, а не позивача, як себе вважає.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ч.4 ст.59 Закону.

Згідно п.16 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. До заяви про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення боржником додається документ, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в постанові №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», в питанні щодо звільнення майна з під-арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права, а саме, на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного), а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ст.59 Закону передбачено, що до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Відтак, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №607/3894/17.

З огляду на наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення такого питання, а саме, шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до вимог ст.447 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, яка встановлює правила виключної підсудності, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Як вбачається зі змісту позову та доданої до нього інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 10799269 значиться запис про арешт усього належного позивачу нерухомого майна.

Разом з тим, звертаючись до суду з даною позовною заявою, ОСОБА_1 не надала документів на підтвердження її права власності чи іншого речового права, з якого вона просить зняти арешт, оскільки не зазначила таке конкретне нерухоме майно у позові, не надала документів на підтвердження місцезнаходження нерухомого майна для перевірки дотримання позивачем правил підсудності, а також не надала письмової відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій.

Оскільки заява ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, на переконання суду, підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись стст.186,447 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ісопчука Валерія Володимировича до Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)про зняття арешту з майна, третя особа приватний нотаріус Швець Любов Степанівна, - відмовити.

Роз`яснити позивачу право на оскарження дій державного виконавця у порядку стст.447-453 ЦПК України.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Кущ