ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6084/23 Справа № 183/4342/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Березюк В.В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року про закриття провадження

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи ОСОБА_1 , Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого документу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року закрито провадження у справі з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована наявністю правових підстав для закриття провадження у справі, у зв`язку із наявністю судового рішення, яке набрало законної сили, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулися з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просили скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що наявне судове рішення, яке набрало законної сили, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки товариство звернулося із цією заявою в порядку розгляду процесуальних питань пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, отже відмова у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документу, не перешкоджає повторному зверненню з аналогічною заявою.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра», заборгованість за кредитним договором № 775163/ФЛ від 26 лютого 2008 року у розмірі 190 635,06 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 1 523 746,03 грн. (т.2 а.с.24-28). Рішення набрало чинності 26 грудня 2014 року.

15 березня 2016 року ПАТ КБ «Надра» отримало виконавчі листи (т.2 а.п.31).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року у справі № 183/4342/13-ц замінено сторону стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (т.2 а.п.72-77).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2022 року, залишену без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дублікатів виконавчого листа у вказаній справі, відмовлено (т.2 а.п.101-103).

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для закриття провадження у справі в порядку, визначеному п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Так, розділом VІ ЦПК України визначено порядок розгляду процесуальних питань пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Розділом ІІІ ЦПК України визначено порядок розгляду позовного провадження.

Згідно із п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За змістом п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з висновками Верховного Суду щодо застосування п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України , що викладені в постановах від 10 червня 2020 у справі №366/2099/17, від 27 травня 2020 у справі №761/35475/18, закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України можливе лише за умови, що позов за результатами розгляду якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто, збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У справі що переглядається ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» повторно звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документу, в порядку розгляду процесуальних питань пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), що віднесено до розділу VІ ЦПК України, а не в порядку позовного провадження.

Розділ VI ЦПК України, врегульовує розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), не є окремим видом судового провадження, не є окремою стадією цивільного процесу, а є виконанням судових рішень, як заключного етапу у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Правовідносини з виконання судових рішень є триваючими до тих пір, поки судове рішення не буде виконане у порядку, передбаченому законом, а тому стягувач або державний/приватний виконавець має право звертатися до суду з відповідною заявою, направленою на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення стільки раз, скільки для цього необхідно, аби виконати судове рішення. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц (провадження № 61-17011сво19).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення вищевказаних вимог процесуального законодавства не звернув уваги на те, що вимоги п.3 ч.1 ст.255 розділу ІІІ ЦПК України «Позовне провадження» не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі.

Вказана норма процесуального права поширюється виключно на позовні заяви, подані до суду, а товариство повторно звернулося до суду першої інстанції із заявою про видачу дубліката виконавчого документу, в порядку розгляду процесуальних питань пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), що віднесено до розділу VІ ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції наведене залишив поза увагою та дійшов помилкового висновку про те, що наявне судове рішення, яке набрало законної сили, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим закрив провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відповідно по положень п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова