Справа № 342/329/23
Провадження № 2/342/265/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 звернувся в суд з позовом до Городенківської міської ради Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області), в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 18.10.1988 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 належав колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2 . Право власності зареєстроване на піставі цього свідоцтва Коломийським МБТІ за реєстровим №663 від 18.10.1988, про що свідчить відмітка на свідоцтві про право власності. Довідкою Торговицького старостинського округу №23-204 від 04.08.2022 доводиться, що в АДРЕСА_3 . Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» доводиться, що за архівними даними бюро технічної інвентаризації право власності на житлове господарство по АДРЕСА_2 належало ОСОБА_2 , як голові колгоспного двору. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.2023 року право власності на житлове господарство по АДРЕСА_2 не зареєстроване. Для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 була надана земельна ділянка площею 0,14 га, що доводиться довідкою Торговицького старостинського округу Городенківської міської ради №23-203 від 04.08.2022. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» житлове господарство складається з житлового будинку, 1920 року побудови, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 38,6 кв.м, житловою 16,8 кв.м, господарських будівель і споруд. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_2 становить 82 100 грн. 30 січня 2000 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким розпорядила позивачу все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, все, на що вона за законом матиме право, в т.ч. житловий будинок АДРЕСА_2 . Заповіт посвідчений секретарем Торговицької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №10. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 23.12.2009 року, актовий запис № 24. З метою реалізації спадкових прав позивач звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадова справа. При вивченні правовстановлюючих документів на спадковий будинок нотаріус встановила, що у спадкодавця відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок. У зв`язку з цим нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.06.2022. Спадкодавець ОСОБА_2 була дружиною діда позивача по батьковій лінії - ОСОБА_3 . Після смерті дідуся вона залишилася сама, позивач здійснював її догляд, домопомагав у веденні господарства, провів її поховання. Батько позивача - ОСОБА_4 теж помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 склала на користь позивача заповіт. ОСОБА_5 подав заяву про прийняття спадщини в Городенківську районну державну нотріальну контору, де була заведена спадкова справа. Позивач фактично прийняв спадщину, утримує спадковий житловий будинок у належному стані, однак оформити свідоцтво про право на спадщину на житлове господарство в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця. Позивач звернувся у Городенківське відділення ОКП «Коломийське МБТІ» з приводу наявності свідоцтва про право власності на будинок, однак у них наявна лише копія, яка не може бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину. З довідки Торговицького старостинського округу №23-205 від 04.08.2022 вбачається, що станом на 15.04.1991 у господарстві по АДРЕСА_2 була зареєстрована та проживала лише ОСОБА_2 , інші члени колгоспного двору відсутні. Досудове врегулювання спору в даному випадку неможливе.

20 березня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; витребувано з Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

12 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10.00 год. 27 квітня 2023 року в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в судове засідання 27.04.2023 не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити.

Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

У відповідності до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як слідує із копії Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 18 жовтня 1988 року, виданого Городенківською районною Радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів №142 від 10 липня 1987 року, в цілому домоволодіння, що складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташовані в АДРЕСА_4 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 на праві особистої власності. Дане домоволодіння зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_2 на основі вищезгаданого свідоцтва і записано в реєстраційну книгу за № 663 від 18 жовтня 1988 року.

Із наведеної вище копії свідоцтва вбачається, що в порушення Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, на ньому відсутній підпис посадової особи Городенківського районної ради та печатка установи, якою видане свідоцтво.

Згідно попередніх рішень сільвиконкому вулицю Шевченка в с. Торговиця перейменовано на АДРЕСА_2 , а номер його житлового будинку не змінено - «6», що доводиться довідкою № 23-204 від 04.08.2022, виданою Торговицьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів, наданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 10483 від 21.06.2022 стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 663 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_2 (головою колгоспного двору) на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 18.10.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 142 від 10.07.1987 р.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 325562331 від 13.03.2023 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_2 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Житловий будинок по АДРЕСА_2 розташований на земельній ділянці площею 0,14 га, що доводиться довідкою № 23-203 від 04.08.2022, виданою Торговицьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1920 році, господарські будівлі та споруди споруджено в 1960, 1966 роках.

Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТ-ВО "Придністров`я" на підставі договору № 50 від 10.03.2023, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 станом на 13 березня 2023 року становить - 82100 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Із ксерокопії по господарської книги за 1991-1995 рр., виданої Торговицьким старостинським округом вбачається, що житловий будинок (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) відносився до суспільної групи господарства колгоспника, члени господарства: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із ксерокопії облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2011-2015 р.р., 2016-2021 р.р. вбачається, що власником/користувачем житлового будинку по АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Станом на 15.04.1991 в господарстві по АДРЕСА_2 проживала і була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , голова колгоспного двору, що доводиться довідкою № 23-205 від 04.08.2022, виданою Торговицьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 належав голові колишнього колгоспного двору ОСОБА_2 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Голова колишнього колгоспного двору ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 78 років в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 24 від 04.06.2000, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 23 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_2 померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ст. 534 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 а/з № 24 від 04.06.2000 року на момент смерті була зареєстрована та проживала одна по АДРЕСА_2 , що доводиться довідкою № 23-206 від 04.08.2022, виданою Торговицьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вступив в управління та володіння всім спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , 1921 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється спадкоємцем за заповітом, сплачував і сплачує земельний податок, сплачував страхові платежі, робив похорони та проводив поминальні служби, що стверджується копією довідки № 23-158 від 03.06.2022, та довідкою № 23-163 від 26.04.2023, виданими Торговицьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Як слідує із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 6 від 07.07.2022, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були подружжям (актовий запис № 6 від 10.02.1973).

Чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 5 від 19.01.1980, що стверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серія НОМЕР_4 , виданого 07.07.2022.

За заповітом, посвідченим 30.01.2000 секретарем виконкому Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 10, ОСОБА_2 , 1921 року народження, жителька АДРЕСА_2 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і, взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона відповідно чинного законодавства України буде мати право, заповіла ОСОБА_1 , 1967 року народження, який проживає в АДРЕСА_2 . Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 45223222, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №569175528 від 10.06.2022.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 є ОСОБА_1 (позивач), який прийняв спадщину після її смерті, вступив в управління та володіння спадковим майном.

Із копії спадкової справи № 208/2022 (номер у Спадковому реєстрі № 69365390), наданої суду на виконання ухвали Городенківською державною нотаріальною конторою Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області вбачається, що за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

До складу спадщини ОСОБА_2 входить житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори № 519/02-31 від 28.06.2022 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_2 . Причиною відмови є те, щоспадкоємець ОСОБА_1 не надав документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , фактично став власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563, 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Місцезнаходження відповідачаГороденківської міської ради Івано-Франківської області - вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області.

Судове рішення складено 27.04.2023.

Суддя: Федів Л. М.