ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1279/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №709/320/23 Категорія: 310020000 Левченко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіНовіков О.М., Гончар Н.І.

учасники справи:

позивач (скаржник) ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.05.2023 (повний текст складено 31.05.2023, суддя в суді першої інстанції Левченко В.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у березні 2023 року до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 23-х років.

Позовні вимоги мотивовані тим, що син сторін навчається в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького на денній формі навчання. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, дійти згоди з приводу матеріальної допомоги відповідачем на період навчання сина вони не можуть.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.05.2023 у задоволенні позову відмовлено. Суд виходив з того, що матеріали справи не містять жодних доказів, як можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, так і потреби останнього в матеріальній допомозі від свого батька у зв`язку саме із навчанням останнього та неможливості працевлаштування для забезпечення своїх потреб. Також суд послався на відсутність нерухомого майна у відповідача, відсутність офіційного працевлаштування згідно записів трудової книжки та наявність неповнолітньої дитини.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала 07.07.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що витрати пов`язані з матеріальним забезпеченням сина вона несе самотужки. Син навчається на денній формі навчання, що виключає можливість його працевлаштування. Зазначає, що оскільки відповідач є працездатним висновок суду про відсутність у відповідача фінансової можливості приймати участь в утриманні сина не може бути об`єктивним аргументом для відмови у стягненні аліментів, так само як і відсутність у відповідача нерухомого майна. Також вказує на те, що відповідачем не надано суду доказів, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, вказуючи на обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду без змін.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги про стягнення аліментів, розмір яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.17.2017 (а.с.5).

Син сторін проживає разом з матір`ю - позивачем по справі та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 03.04. 2023 № 326 (а.с. 29).

Судом встановлено, що син сторін навчається у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького за спеціальністю Інформаційні системи та технології ООП Інтелектуальний аналіз даних на денній формі навчання (контракт) з 15.09. 2022 по 30.06. 2026 (а.с. 6).

З урахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач як батько має сплачувати на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно на утримання дитини, що продовжує навчання. Такими є фактичні обставини у справі.

Правовідносини, які виникли між сторонами на їх підставі, мають таке правове регулювання.

За правилами ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Такі правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, мати повнолітнього ОСОБА_3 зазначила, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням в університеті, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з оплатою такого навчання.

З системного аналізу фактичних обставин, встановлених судом при розгляді справи, та вищенаведених норм законодавства вбачається, що відповідач, як батько дитини має обов`язок утримувати його, попри досягнення сином повноліття, адже останній продовжує навчання в університеті та у зв`язку з цим несе відповідні витрати.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції не звернув уваги на те, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, тобто він є таким, що потребує матеріальної допомоги

Обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків, суд не врахував можливість відповідача надавати матеріальну допомогу та фактично переклав обов`язок піклуватися та забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, винятково на його матір, що є порушенням норм закону.

Доказів скрутного матеріального становища відповідача, що унеможливлює утримання ним свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, та потребує матеріальної допомоги, суду не надано. До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність офіційного працевлаштування не є беззаперечним доказом відсутності можливості надавати таку допомогу.

Матеріали справи не містять доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, що він є непрацездатним, відтак спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, колегія суддів вважає, що з урахуванням тієї обставини, що відповідач має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такий слід визначити у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно і до закінчення дитиною навчання, але не більш як до досягнення нею 23-х річного віку.

Саме такий розмір аліментів, є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення належного утримання повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання, а також належним чином враховуватиме матеріальні інтереси батька.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.05.2023 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.05.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 13.09.2023.

Суддя-доповідач

Судді