Дата документу 25.09.2023 Справа № 333/5017/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1852/23 Головуючий у 1-й інстанції: Тучков С.С.
Є.У.№ 333/5017/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

за апеляційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що у період з 01 травня 2018 по 30 квітня 2021 року позивач надав відповідачу послуги централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , в розмірі 35 855,42 гривень. Від укладення договору на отримання послуг централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води відповідачка ухиляється, однак це не є підставою для звільнення від оплати наданих послуг. На теперішній час ОСОБА_1 не здійснила повну оплату за надані послуги, тому позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 35 855,42 грн., а також понесені ним при пред`явленні позову судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

06 жовтня 2021 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої розмір заборгованості збільшено до 37 175,85 гривень. Заява мотивована тим, що позов був заявлений в травні 2021 року, однак відповідачем не було сплачено суми боргу і з огляду на триваючий розгляд справи позивач збільшив період нарахування заборгованості з 01 травня 2018 по 31 серпня 2021 року.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Концерн «Міські теплові мережі» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволені позову, оскільки неповно з`ясував обставини справи, що призвело до порушення норм матеріального права. Вважає, що судом дана неправильна оцінка зібраними у справі доказам. Скаржник вважає, що будучі власником квартири з 2015 року, ОСОБА_1 зобов`язана була утримувати своє майно. Квартира не була відключена від внутрішньо будинкових систем, ОСОБА_1 із заявою до Концерну «МТМ» не зверталась, присутність працівника Концерну під час відкриття квартири 29.04.2015 та при складанні акту не дає підстави для звільнення ОСОБА_1 від оплати за послуги теплопостачання. Таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги неспроможними. Квартира, яку вона придбала з прилюдних торгів, не була облаштована радіаторами централізованого опалення і трубами гарячого водопостачання, а отже вона не була споживачем послуг, які фактично не надавалися Концерном «МТМ», а тому і не повинна вносити оплату за такі послуги. На час ухвалення оскаржуваного рішення вона вже не була власником квартири, а отже новий власник несе всі обов`язки із відновлення теплопостачання в квартирі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач набула у власність квартиру з підстави, яка не містить застережень про переведення зобов`язань попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями ст.520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні), тому вимоги позивача, сформульовані у позовній заяві та скеровані до відповідача як нового власника, є безпідставними (правова позиція Верховного Суду від 01 вересня 2020 року викладено у постанові у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604св20)).

Також суд дійшов висновку про обізнаність позивача щодо стану квартири, яка відключена від системи теплопостачання, а отже відповідачка послугами, які надавалися концерном, не користувалася і не повинна їх оплачувати.

Колегія суддів із вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Основним видом його економічної діяльності є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Згідно довідки щодо заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 та розрахунку ціни позову (роздруківка особового рахунку НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , за період часу з 01 травня 2018 року по 31 квітня 2021 року заборгованість складає 35 855,42 гривень (а.с.10-12), а з 01 травня 2018 року по 31 серпня 2021 року заборгованість складає 37 175,85 гривень (а.с.48-49).

Згідно даних департаменту реєстраційних послуг, отриманих за запитом приватного нотаріуса Запорізького міського округу Вовк І.І., станом на 02 вересня 2021 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані особи відсутні (а.с.29). Раніше за вище вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна від 29 квітня 2018 року, власником майна, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в спірний період часу була ОСОБА_1 (а.с.8).

Зареєстрованим місцем поживання фізичної особи ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 (а.с.17). За цією адресою ОСОБА_1 мешкає з 01.01.2015(а.с.34).

Згідно наданої копії Договору купівлі продажу квартири від 03.09.2021 року (а.с.54) ОСОБА_1 продала квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 2 Договору купівлі продажу квартири від 03.09.2021 (а.с.54) вказана квартира належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва, виданого ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області №161 від 25.02.2015.

Отже, ОСОБА_1 була власником квартири АДРЕСА_3 , з 25.02.2015 по 03.09.2021 року.

Судом також установлено, що відповідачка придбала квартиру на прилюдних торгах з реалізації предмету іпотеки у 2015 році, попередній власник квартири боржник за кредитним договором, демонтував, у тому числі опалювальні пристрої, сантехніку, що унеможливило фактичне отримання комунальних послуг, які надавалися позивачем.

Договору між позивачем та відповідачем щодо надання послуг централізованого постачання опалення та централізованого постачання гарячої і холодної води не укладалося.

Відповідно зі ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (правовий висновок Верховного Суду України в рішенні від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). На підставі пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007, система теплоспоживання це комплекс теплоспоживчих установок, з`єднаний із системою теплопостачання, призначений для задоволення потреб споживача відповідно до договору.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Пунктом 4 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції станом на 29 квітня 2015) споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

Як було вказано вище, ОСОБА_1 була власником вказаної кварти з 25.02.2015 по 03.09.2021, при цьому, згідно акту від 29.04.2015, була встановлена відсутність батарей, раковини, кранів.

Відповідно до статті 41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно до положень статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власність зобов`язує.

Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 внесено зміни до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Відповідно до пункту 29 Правил № 630 споживач має право на: зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця.

На підставі акта-претензії та відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 151 від 17 лютого 2010 року, виконавець послуг робить перерахунок.

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку.

Відповідно до пунктів 33-39 Правил № 630 у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов`язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім`я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Належних і допустимих доказів на підтвердження факту відключення квартири від системи централізованого теплопостачання у спосіб, передбачений Законом, відповідачка суду не надала.

Відповідно до вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Стан обладнання та устаткування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та централізованого постачання гарячої і холодної води в квартирі АДРЕСА_3 визначається пунктом 1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» терміном «аварія» - пошкодження, вихід з ладу, відмова, неможливість експлуатації внутрішньобудинкових систем, а також пошкодження несучих, огороджувальних та несучоогороджувальних конструкцій будівлі, які спричинили або можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю людей, пошкодження майна, унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг споживачам.

Відсутність вини ОСОБА_1 в псуванні обладнання та устаткування квартири АДРЕСА_3 , не звільняє останню від обов`язку утримувати вказану власність.

Із заявою про здійснення перерахування відповідних послуг протягом 2018-2021 років ОСОБА_1 як власник квартири не зверталася.

Самовільне відключення квартири від централізованої системи теплопостачання, демонтаж радіаторів опалення, здійснений до 2015 року попереднім власником житла, не звільняє ОСОБА_1 як нового власника квартири від обов`язку утримувати свою квартиру в належному стані і вжиття заходів до відновлення теплопостачання.

Продаж ОСОБА_1 у вересні 2021 року своєї квартири іншій особі не є підставою для висновку про відсутність у неї обов`язку сплатити заборгованість за послуги, що надавалися протягом 2018-2021р.р., коли вона була власником цього житла.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов`язання щодо постачання послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої і холодної води є двостороннім, тобто таким, в якому у надавача послуг (позивача) є обов`язок надати послугу відповідачеві і право вимагати оплату за надану послугу, в той час як у відповідача є право отримати послугу від позивача і відповідний обов`язок сплатити цю послугу.

Обізнаність Комунального підприємства «Основаніє», представник якого у квітні 2015 року був присутнім при складанні акту про технічний стан квартири, не свідчить про те, що ОСОБА_1 у встановлений законом спосіб повідомила Концерн «МТМ» та надала заяву про відключення квартири від загально будинкової системи опалення.

Отже висновки суду першої інстанції з цього приводу є помилковими.

Щодо посилання судом першої інстанції на правову позицію Верховного Суду від 01.09.2020, яка викладена у постанові №686/6276/19, то апеляційний суд зауважує, що її застосування в даному випадку є необґрунтованим. Під час розгляду вказаної справи у Верховному Суді предметом розгляду були зовсім інші правовідносини (оскаржувалась заборгованість, яка утворилась за попереднім власником квартири)

Аналіз викладеного вище дає підстави вважати, що під час ухвалення оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не дав належної оцінки наданим доказам, не правильно застосував норми матеріального права та прийшов до помилкових висновків, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Наданий Концерном «МТМ» розрахунок заборгованості апеляційний суд визнає як належний доказ по справі, який сумніву не піддається, а тому колегія суддів вважає, що заборгованість, яка утворилась з 01 травня 2018 року по 31 серпня 2021 року та складає 37 175,85 гривень (а.с.48-49) підлягає стягненню з ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі ст.141 ч.1,ч.13 ЦПК України з відповідача на користь Концерну підлягають стягненню понесені останнім витрати зі сплати судового збору у суді першої і апеляційної інстанцій на загальну суму 5 675 грн..

Керуючись ст.ст. 374,375,376, 381-384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити

Рішення Комунарськогорайонного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2023 року у цій справі скасувати.

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період 01 травня 2018 року по 31 серпня 2021 року в сумі 37 175,85 гривень ( тридцять сім тисяч сто сімдесят п`ять гривень 85 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в сумі 5 675,00 гривень (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська