ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5429/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Колесника О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТ «Бджілка» Дарницького району м. Києва, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до СТ «Бджілка» Дарницького району м. Києва, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_4 . ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_4 . До складу спадщини померлого серед іншого увійшло членство у СТ «Бджілка», земельна ділянка, розташована у цьому садівницькому товаристві та садовий будинок на ній.

Для оформлення права власності на земельну ділянку та садовий будинок на ній позивач звернулася до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності, однак для вищевказаних дій їй необхідно надати довідку з правління товариства, про те, що спадкодавець ОСОБА_4 був членом садівницького товариства, власником земельної ділянки та на ній в 1975 році побудовано господарським шляхом садовий будинок.

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до голови правління Садівницького товариства «Бджілка» Демчук Н.В. з заявою про надання їй довідки належної форми.

20.01.2023 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 довідку належної форми за її заявою, проте допустила помилку у написанні по-батькові спадкодавця: замість ОСОБА_4 зазначила ОСОБА_4 , що стало підставою для відмови на оформлення спадщини.

З метою усунення помилки у попередній довідці у написанні по-батькові з ОСОБА_4 на ОСОБА_4 , позивач повторно звернулась до голови правління СТ «Бджілка» ОСОБА_2 з заявою про виправлення допущеної помилки у написанні по-батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 » та надання їй виправленої довідки для подальшого оформлення спадщини. Проте, після неодноразових звернень ОСОБА_1 до відповідача в особі голови правління та бухгалтера ОСОБА_3 , останніми не надано довідки належної форми, чим грубо порушено права ОСОБА_1 як спадкоємиці члена Садівницького товариства на спадщину та членство у Садівницкому товаристві.

В зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх прав та просить суд визнати незаконними дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зобов`язати Садівницьке товариство «Бджілка» Дарницького району м. Києва видати позивачу довідку встановленого зразка, зазначивши в ній про те, що ОСОБА_4 згідно рішення Виконкому Київської міської ради народних депутатів від 28.03.1967 року № 500/4 виділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 був членом Садівницького товариства «Бджілка» згідно рішення загальних зборів членів СТ «Бджілка», протокол № 4 від 03.07.1979 року; ОСОБА_4 був побудований садовий будинок АДРЕСА_2 господарським способом у 1975 році, рішеннями Київського виконкому виділено земельну ділянку № 720 від 15.04.1958 року, № 538 від 12.04.1966 р, № 500/4 від 28.03.1967 р., № 1277 від 29.07.1969 р., № 64/23 від 21.01.1980 р.

Також, позивач вказує, що їй було завдано моральних страждань, а тому просить суд стягнути з СТ «Бджілка», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 100 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Так 31 липня 2023 року представником відповідача подано відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Від позивача не надійшло відповіді на відзив та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_4 . ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_4 . До складу спадщини померлого серед іншого увійшло членство у СТ «Бджілка», земельна ділянка, розташована у цьому садівницькому товаристві та садовий будинок на ній.

Для оформлення права власності на земельну ділянку та садовий будинок на ній позивач звернулася до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності, однак для вищевказаних дій їй необхідно надати довідку з правління товариства, про те, що спадкодавець ОСОБА_4 був членом садівницького товариства, власником земельної ділянки та на ній в 1975 році побудовано господарським шляхом садовий будинок.

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до голови правління Садівницького товариства «Бджілка» Демчук Н.В. з заявою про надання їй довідки належної форми.

20.01.2023 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 довідку належної форми за її заявою, проте допустила помилку у написанні по-батькові спадкодавця: замість ОСОБА_4 зазначила ОСОБА_4 , що стало підставою для відмови на оформлення спадщини.

З метою усунення помилки у попередній довідці у написанні по-батькові з ОСОБА_4 на ОСОБА_4 , позивач повторно звернулась до голови правління СТ «Бджілка» ОСОБА_2 з заявою про виправлення допущеної помилки у написанні по-батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 » та надання їй виправленої довідки для подальшого оформлення спадщини. Разом з цією заявою позивачем був повернутий голові правління СТ «Бджілка» оригінал довідки від 20.01.2023 року.

Проте, як зазначає позивач після її неодноразових звернень до відповідача в особі голови правління та бухгалтера ОСОБА_3 , останніми не надано довідки належної форми, чим грубо порушено її права, як спадкоємиці члена Садівницького товариства на спадщину та членство у Садівницкому товаристві.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, повторна заява позивача від 03.06.2023 року разом із довідкою від 20.01.2023 року була передана на розгляд правління СТ «Бджілка» у зв`язку із наявністю некоректних відомостей у довідці від 20.01.2023 року. Правлінням СТ «Бджілка» було прийняте рішення скласти акт від 03.06.2023 року про те, що видана позивачу довідка від 20.01.2023 року № 1 є анульованою.

За наслідками цього, була сформована довідка від 12.06.2023 року за № 2, копія якої додана до відзиву на позов, про те, що ОСОБА_4 був членом СТ «Бджілка» та побудував на вказаній земельній ділянці садовий будинок господарським способом, однак в СТ «Бджілка» відсутнє документальне підтвердження того, в якому саме році було закінчено його будівництво; СТ «Бджілка» також не має документального підтвердження реєстрації права власності на вказаний садовий будинок за ОСОБА_4 .

Також, з доданої до позовної заяви копії заяви від 20.01.2023 року, складеної позивачем на ім`я голови СТ «Бджілка» ОСОБА_2 про видачу довідки зазначена адреса позивача: АДРЕСА_1 .

При цьому, відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписана автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Зважаючи на те, що в заяві від 20.01.2023 року було не коректно зазначено місце проживання заявника, не зазначено інших засобів зв`язку з нею, Головою Правління СТ «Бджілка» унеможливило направлення відповіді (довідки) на заяву ОСОБА_1 .

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо неодноразових звернень.

Згідно зі ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, та те, що СТ «Бджілка» надало відповідь на звернення ОСОБА_1 , однак через не коректне зазначення місця її проживання, не має можливості на вручення довідки, суд вважає що заявлені позивачем позовні вимоги про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії, не відповідають обставинам справи, а отже не підлягають задоволенню.

Крім того, у відповідності зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивач має навести у заяві, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Тобто, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При цьому під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зав`язку між порушенням та моральною шкодою.

Вказані позивачем причини завдання їй моральної шкоди, спричинені поведінкою відповідача, об`єктивно не підтверджені жодним належним та допустимим доказом і не є підставою для відшкодування моральної шкоди за ст. 23 ЦК України та є похідними від позовних вимог про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в задоволені позову покладаються на позивача.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат береться до уваги:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За підсумовуючим аналізом наведених правових норм, суд дійшов висновку, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Представник відповідача Завойко Д.І. зазначив, що сума фактично понесених та сплачених судових витрат становить 4 500 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з позивача у розмірі 4 500 грн.

На підставі викладеного та керуючись стст. 7, 9, 12, 19, 76, 81, 89, 141, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до СТ «Бджілка» Дарницького району м. Києва, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Садівницького Товариства «Бджілка» Дарницького району м. Києва () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.