Справа № 482/1465/23
Номер провадження 2/482/440/2023
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2023 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого Баранкевич В.О., за участю секретаря Єфімової О.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, -

встановив:

29.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі.

29.06.2023 року автоматизованою системою документообігу під час розподілу справи між суддями визначено головуючим суддею по справі суддю Сергієнка С.А., який 03.10.2023 року заявив собі самовідвід, який ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області було задоволено.

03.10.2023 року автоматизованою системою документообігу під час повторного розподілу справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Баранкевич В.О.

Вивчивши матеріали цивільної справи суддя Баранкевич В.О. вважає за необхідне заявити собі самовідвід від розгляду даної справи виходячи з наступного.

Як видно із позовної заяви відповідачем у вищевказаній справі є ОСОБА_2 .

Суддя Баранкевич В.О. була потерпілою у кримінальному провадженні зареєстрованому у ЄРДР за № 0000687, а ОСОБА_2 був засуджений у вказаному кримінальному провадженні.

Вказані обставини раніше неодноразово були підставою відводів та самовідводів судді Баранкевич В.О. у справах про адміністративні правопорушення, справах адміністративного та кримінального судочинства.

Вищевказані обставини є такими, що можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

Згідно ч. 5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 цієї статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного і об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається в тому числі і той факт, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Наявність безсторонності має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

При розгляді справи судом ні у кого не повинно бути сумнівів в об`єктивності та неупередженості суддів. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суд не буде безстороннім, він має бути усунутий від розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. У відповідності до п.2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді", схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261, 269 ЦПК України,

постановив:

Заяву про самовідвід судді Баранкевич Валерії Олегівни у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі задовольнити .

Справу передати до канцелярії суду для повторного розподілу.

Ухвала набирає законної сили після підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.О. Баранкевич