Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/386/23

Провадження №2/377/189/23

21 вересня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання: Носенко І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Удовенко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, про позбавлення батьківських прав, -

У С Т А Н О В И В :

22 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 164-167 СК України, просить:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 1997 року, який був розірваний згідно із рішенням Славутицького міського суду Київської області від 10 серпня 2022 року. Під час шлюбу в них народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За рік до офіційного розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем припинилися фактичні шлюбні відносини. Їхні діти з того періоду часу залишилися проживати разом з позивачем. Незважаючи на те, що зі сторони позивача ніколи не чинилися перешкоди відповідачу у спілкуванні з їхніми дітьми, участі у їх вихованні та житті ОСОБА_2 не брала вже майже на протязі трьох років. Враховуючи таку поведінку матері, невиконання нею своїх батьківських обов`язків, позивач у 2020 році звернувся до органу опіки та піклування в особі виконкому Славутицької міської ради Київської області з питання визначення місця проживання їхніх малолітніх дітей разом з ним з метою забезпечення їм належного рівня життя, можливості надання постійної уваги у їх вихованні, навчанні та розвитку. За рішенням виконкому Славутицької міської ради Київської області № 488 від 25.11.2020 було визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з позивачем. Позивач в повному обсязі фактично сам виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дітей. Мати дітей після припинення між нею та позивачем фактичних шлюбних відносин та окремого її проживання повністю усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, покладених на неї за законом. Вона перестала спілкуватися з дітьми, цікавитися їх життям, проблемами та успіхами, піклуватися про стан здоров`я та майбутнє дітей. Зазначені обставини є підставою відповідно до статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді від 23 червня 2023 року, після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18 серпня 2023 року. Цією ухвалою було витребувано із Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області належним чином завірені копії матеріалів справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 44-3, 175-1, частину 1 статті 178, частину 2 статті 178 КУпАП, які були вчинені ОСОБА_2 на протязі 2020-2023 років.

Ухвалою суду від 18 серпня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 01 вересня 2023 року.

Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року судовий розгляд справи було відкладено на 21 вересня 2023 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Суду пояснив, що він з відповідачем ОСОБА_2 перебував у шлюбі з 1997 року по 2022 рік, під час якого в них народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка вже є повнолітньою та проживає окремо від них, і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з ним. Під час спільного проживання колишня дружина, як мати, ніколи не виявляла належної уваги та турботи до них, не займалася їх вихованням та розвитком. Вона фактично жила сама для себе та своїми особистими інтересами, гуляла, палила та зловживала спиртними напоями, по декілька днів не приходила додому. В 2019 році він звертався до Славутицького міського центру соціальних служб через неналежне виконання його дружиною ОСОБА_2 батьківських обов`язків. Працівники Центру намагалися з нею працювати, проте на контакт з ними вона не йшла. В 2020 році відповідач пішла від нього та дітей і перестала спілкуватися з ними, приймати участь у їх вихованні, навчанні, розвитку, піклуватися про їх стан здоров`я, матеріальну допомогу на утримання дітей вона також не надає. Будь-яких перешкод у спілкуванні з дітьми він не чинив відповідачу, проте вона не виявляє бажання брати участь у їх житті. Зазначені обставини свідчать про те, що вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тому в інтересах дітей її необхідно позбавити батьківських прав.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що сім`я ОСОБА_1 перебувала на обліку сімей, яка опинилися в складних життєвих обставинах Славутицького міського центру соціальних служб з 2019 року по 2021 рік по причині неналежного виконання матір`ю ОСОБА_2 батьківських обов`язків та малозабезпеченості. Мати на контакт з працівниками Центру не йшла, участі у вихованні дітей не приймала. В грудні 2021 року сім`ю ОСОБА_1 знято з обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, так як ОСОБА_9 належно виконує батьківські обов`язки. ОСОБА_2 , відповідач у справі, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, зловживає алкогольними напоями, тобто самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, тому її необхідно позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам дітей.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт із судовою повісткою та доданими документами повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку ОСОБА_2 , якій адресовано судову повістку разом із доданими документами за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України. Відзив на позов відповідач до суду не направила. Клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Причини неявки суд не повідомила.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 21 вересня 2023 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона є матір`ю позивача та бабусею малолітніх: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_2 під час шлюбу з її сином не приділяла належної уваги вихованню дітей, забувала забирати їх із дитячого садочка та школи, зловживала спиртними напоями, могла на декілька днів піти з дому. З 2020 року вона взагалі покинула чоловіка та дітей, перестала спілкуватися з дітьми, цікавитися їхнім життям, приймати участь у їх вихованні та утриманні, хоча відповідач ніколи не чинив перешкоди у спілкуванні її з дітьми. Позивач самостійно утримує дітей та піклується про них, вона, як бабуся, теж допомогає дітям. Після того, як відповідач покинула дітей, декілька разів вона бачила її в місті Славутичі в стані алкогольного сп`яніння, проте справами дітей вона не цікавилася.

Малолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив свою думку про те, що його матір ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав, оскільки вона не спілкується з ним вже близько трьох років, не проявляє до нього інтересу, навіть не вітає з днем народження.

Малолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні висловила свою думку про те, що її матір ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав, посилаючись на те, що вона не бачила матір близько трьох років, матір не цікавиться її життям.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідка, заслухавши думку малолітніх дітей, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 22 жовтня 2020 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_11 та ОСОБА_2 22 листопада 1997 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, про що 22 листопада 1997 року складено відповідний актовий запис № 244. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_12 , дружині ОСОБА_12 ( а.с. 11).

Під час шлюбу в них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких є позивач, мати - відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи( а.с. 12-13).

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 10 серпня 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано( а.с. 15-18).

Згідно з інформацією Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 15-08/809 від 24.05.2023, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 39).

Як вбачається з паспорту позивача серії НОМЕР_2 , виданого 16.03.2004 Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області, копія якого долучена до матеріалів справи, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 6-8).

Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 25.11.2020 № 488 за заявою ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання малолітніх дітей визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом із батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання ( а.с. 31).

Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , № 01-22/40 від 08.05.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що житло розміщене на 3 поверсі 5-поверхового будинку, складається з 1-єї кімнати у 3-кімнатній квартирі. На час обстеження санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають загально-прийнятим нормам, у квартирі чисто. Помешкання облаштоване відповідними меблями (диван, дитяче двоярусне ліжко, меблі для зберігання речей особистого вжитку), холодильник, стільці, кухонна плита, кухонні меблі. Для малолітніх дітей створено всі умови для гармонійного та комфортного розвитку. Батько ОСОБА_1 забезпечує базові потреби дітей - їжа, одяг, тощо. Мати ОСОБА_2 безвідповідально ставиться до свого материнства, свідомо нехтує спілкуванням з сином та донькою, не вживає жодних дій, які б свідчили про її бажання виконувати батківські обов`язки( а.с. 27-28).

Згідно з характеристикою ТОВ ВКФ «Промкомплект» від 09.05.2023 ОСОБА_1 працював в ТОВ ВКФ «Промкомплект» на посаді геодезиста з 22 червня 2020 року по 24 травня 2022 року. За період роботи на підприємстві зарекомендував себе позитивно. За характером спокійний та врівноважений, завжди знаходив спільну мову з колегами по роботі. В колективі користувався повагою та авторитетом. Дисциплінований, трудову дисципліну не порушував ( а.с. 23).

Судовим наказом Славутицького міського суду Київської області від 01 липня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї третини заробітку(доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27 червня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття( а.с. 19).

На виконання вказаного судового наказу, виданого 04.07.2022 Славутицьким міським судом Київської області, 16 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) було відкрито виконавче провадження № 69660804( а.с. 21).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ), станом на 01.03.2023 згідно матеріалів виконавчого провадження заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 41078,80 гривень. За період з червня 2022 року по лютий 2023 року відповідач ОСОБА_2 не здійснила жодного платежу по сплаті аліментів ( а.с. 22).

Повідомленням Управління праці та соціального захисту населення Славутицької міської ради № 323 від 23.02.2023 підтверджено, що ОСОБА_1 призначено тимчасову допомогу, коли батьки ухиляються від сплати аліментів, з 01.02.2023 по 31.07.2023 в сумі 2833 гривень щомісяця( а.с. 29).

Відповідно до повідомлення № 324 від 23.02.2023 ОСОБА_1 призначено соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї з 01.02.2023 по 31.07.2023 в сумі 4115,79 гривень щомісяця( а.с. 30).

Як вбачається з інформації Комунального закладу «Славутицький міський центр соціальних служб» від 10.05.2023 №1-26/95, сім`я ОСОБА_1 перебувала на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах Славутицького міського центру соціальних служб з 2019 року по 2021 рік по причині неналежного виконання матір`ю ОСОБА_2 батьківських обов`язків та малозабезпеченості. В жовтні 2020 року стало відомо, що ОСОБА_2 півроку ухиляється від виконання батьківських обов`язків, проживає окремо від батька та дітей, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, зловживає алкогольними напоями. З цього часу діти мешкають з батьком, який забезпечує всі потреби дітей на належному рівні. Мати на контакт з працівниками Центру не йшла, участь у житті дітей не брала. В грудні 2021 року сім`ю ОСОБА_1 знято з обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах, так як ОСОБА_1 належно виконує батьківські обов`язки, діти забезпечені всім необхідним для повноцінного розвитку ( а.с. 26).

Відповідно до характеристики із Славутицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 4 Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 10.05.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позитивно характеризується за місцем навчання. Зв`язок з класним керівником підтримує батько - ОСОБА_1 у телефонному режимі та бабуся ОСОБА_10 . Вони прислухаються до порад щодо навчання та виховання ОСОБА_3 . Мати, ОСОБА_2 , у заклад не приходила, спілкування з класним керівником та учителями не відбувалося ( а.с. 25).

Згідно з характеристикою із Славутицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 4 Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 10.05.2023 ОСОБА_4 , 2013 року народження, позитивно характеризується за місцем навчання. Батько, ОСОБА_1 , бере актвину участь в освітньому процесі доньки, цікавиться навчанням, співпрацює з класним керівником та адміністрацією закладу( а.с. 24).

Як зазначено у інформації начальника ВП № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 11.05.2023 № 3014/109/1503/01-2023, згідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності, а саме: 10.09.2020 за частиною 1 статті 184 КУпАП, 27.04.2021 за частиною 1 статті 178 КУпАП, 30.10.2021 за частиною 2 статті 178 КУпАП, 14.11.2021 за частиною 2 статті 44-3 КУпАП, 02.01.2023 за частиною 1 статті 178 КУпАП, 06.03.2023 за частиною 1 статті 175-1 КУпАП, 06.03.2023 за частиною 2 статті 178 КУпАП ( а.с.33).

Згідно з постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 05 жовтня 2020 року, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.32) .

Відповідно до постанови поліцейського СРПП ВП № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 27.04.2021, копія якої знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 178 КУпАП( а.с. 55).

Постановою поліцейського СРПП ВП № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 30.10.2021, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 178 КУпАП(а.с. 54).

Постановою поліцейського СРПП ВП № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 14.11.2021, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 44-3 КУпАП(а.с. 53).

Постановою старшого інспектора СРПП ВП № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 06.03.2023, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 175-1 КУпАП (а.с. 52).

Відповідно до висновку виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням від 10.08.2023 № 241, з метою забезпечення найкращих інтересів малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зважаючи на відсутність з боку матері ОСОБА_2 участі у вихованні дітей, забезпечення належного рівня їх життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Позбавлення батьківських прав не призведе до порушення прав дітей( а.с. 69-71).

За змістом статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року ( далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини 1 статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У статті 12 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з частиною 1 статті 19 Конвенції держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

Частиною 1 статті 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За правилом частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами 2 та 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог статті 164 СК України підставами позбавлення батьківських прав є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини ; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ; поважати дитину.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов`язків, і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Досліджені в судовому засіданні письмові докази, показання свідка свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки вона з 2020 року покинула дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не дає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, зловживає спиртними напоями, про що свідчать постанови у справах про адміністративні правопрушення, передбачені частиною 1, 2 статті 178 КУпАП, копії яких долучені до матеріалів справи, тому своєю поведінкою показує негативний приклад і створює небезпеку для життя і здоров`я дітей.

Зазначені обставини дають підстави для висновку про наявність реального порушення прав дітей внаслідок свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

З урахуванням викладеного та думки малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що в інтересах дітей необхідно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі пункту 2 частини першої статті 164 СК України.

Згідно зі статтею 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, відповідно до статті 141 ЦПК України, статей 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача ОСОБА_2 підлягає на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, , місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, Центральна площа, 7.

Повне заочне рішення суду складено 25 вересня 2023 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька