Справа № 489/5514/23
Номер провадження 2-о/489/142/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (далі - заявник), заінтересована особа - Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України

встановив

У вересні 2023 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявника - ОСОБА_2 в смт. Вільне Джанкойського району Автономної Республіки Крим, Україна, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано незаконним органом, що діє на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для подальшої реєстрації факту смерті померлої особи в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання свідоцтва про смерть відповідно до чинного законодавства України, реалізації своїх спадкових справ, отримання можливості звернення до органів соціального захисту для отримання соціальних виплат. Тому, заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , громадянки України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Тогузацькій с/р Троїцького району Челябінської області, і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Вільне Джанкойського району Автономної Республіки Крим, що є тимчасово окупованою територією України.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заявник подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 99100026 Джанкойським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (незаконним органом, що діє на тимчасово окупованій території України) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Вільне Джанкойського району Автономної Республіки Крим.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , вбачається, що матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_2 .

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

В п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зазначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Згідно з листом-роз`ясненнями Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 985/0/208-21 від 22.04.2021 при зверненні до суду осіб із заявами про встановлення факту смерті або народження на тимчасово окупованій території України не вимагається подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Суд вважає, що смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме, встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме свідоцтва про смерть згідно з вимогами чинного законодавства України, реалізації спадкових прав, отримання можливості звернення до органів соціального захисту для отримання соціальних виплат.

Враховуючи вище викладене та надані заявником докази на підтвердження смерті ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в Тогузацькій с/р Троїцького району Челябінської області, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Вільне Джанкойського району Автономної Республіки Крим, що є тимчасово окупованою територією України, є доведеним та підлягає встановленню, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі п.21 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" заявник звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

вирішив

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в Тогузацькій с/р Троїцького району Челябінської області, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Вільне Джанкойського району Автономної Республіки Крим, що є тимчасово окупованою територією України.

Інформація про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , адреса: 54056, м. Миколаїв, просп. Миру, буд. 46/1.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19.09.2023.

Суддя В. В. Кокорєв