Номер провадження 2/754/4507/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді: Сенюти В. О.,

при секретарі: Солонюк К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

ТДВ «СГ «Оберіг» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві зазначає, що 26.12.2022 року між ОСОБА_1 та ТДВ «СГ «Оберіг» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ЕР-212669506, згідно якого було забезпечено транспортний засіб «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 . Дію полісу встановлено з 00 годин 00 хвилин 27.12.2022 року по 26.12.2023 включно. В розділі особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу зазначено, що даний транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю. Як зазначає позивач, 25.05.2023 року за участю вказаного забезпеченого транспортного засобу сталась ДТП. Відповідно до довідки Національної поліції України про ДТП вказаний автомобіль відноситься до вантажних. З метою розслідування страхового випадку, позивач звернувся до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про проходження ОТК вищевказаним транспортним засобом. Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ, транспортний засіб відповідача відноситься до вантажних автомобілів та підлягає проходженню ОТК. Посилаючись на викладені обставини, позивач вважає, що відповідачем було навмисно введено страхову компанію в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину, а тому просить визнати недійсним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно якого було забезпечено транспортний засіб «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 з моменту його укладення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.08.2023 року відкрито загальне позовне провадження по вказаній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2023 року яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Письмові матеріали справи містять заявку відповідача про визнання позовних вимог та просить розгляд справи проводити без його участі.

Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.12.2022 року між ОСОБА_1 та ТДВ «СГ «Оберіг» укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ЕР-212669506, згідно якого було забезпечено транспортний засіб «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 . Дію полісу встановлено з 00 годин 00 хвилин 27.12.2022 року по 26.12.2023 включно.

Зазначений поліс укладено в електронному вигляді. При цьому відповідачем самостійно у розділі особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу зазначено, що даний транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю.

25.05.2023 року за участю забезпеченого транспортного засобу «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 сталась ДТП.

Як вбачається з відповіді Національної поліції України про ДТП, вищевказаний автомобіль відноситься до вантажних.

Згідно листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України № 31/1163АЗ-15574-2023 від 18.07.2023 року, транспортний засіб «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 підлягає обов`язковому технічному контролю і станом на 25.05.2023 року не мав дійсного протоколу ОТК.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 989 ЦК України, визначені обов`язки страхувальника, в тому числі: передбачено, що страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику.

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин справи, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього кодексу), такий правочин визначається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України "Про дорожній рух".

Згідно із статтею 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» передбачено підстави для заборони експлуатації транспортних засобів, зокрема, забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України "Про дорожній рух", укладаються страховиками за умови проходження транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування», договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Верховний Суд України у постанові від 29 квітня 2014 року у справі №311гс14 виснував проте, що обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Виходячи зі змісту зазначеної норми, правочин визнається вчиненим внаслідок обману в разі навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).

Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До суду ОСОБА_1 подано заяву про визнання позовних вимог (а.с.30).

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що відповідач при укладенні полісу ввів в оману позивача щодо істотних умов договору страхування, у зв`язку з чим поліс було укладено з порушенням вимог Закону №1961-IV, а тому оспорюваний поліс слід визнати недійсним, в зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 16, 23, 1167, 1168, 1194 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання не дійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - задовольнити.

Визнати недійсним Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-212669506, укладений 26.12.2022 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та ОСОБА_1 , згідно якого було забезпечено транспортний засіб «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 - з моменту його укладення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1342,00 грн.

Повернути Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1342,00 грн. сплаченого при подачі позову відповідно до платіжної інструкції № 20630 від 25.07.2023 року.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , м. Київ, вул. Васильківська, 14.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 05 жовтня 2023 року.

Суддя: В.О.Сенюта