Справа № 496/726/19
Провадження № 4-с/496/13/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області матеріали скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» від імені якого діє адвокат Гортолум Вікторія Сергіївна, суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинаєв Віталій Олександрович, про поновлення строку на оскарження дій приватного виконавця та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду зі скаргою та просило поновити строк на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича від 18.09.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 65477782 та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича від 18.09.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 65477782. При цьому скаржник посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А.О. перебувало виконавче провадження № 65477782 з примусового виконання виконавчого листа № 496/726/19 виданого 20.04.2021 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», заборгованості за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки у розмірі 13523,56 гривні та судового збору у розмірі 1921,00 гривня. 18.09.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 65477782 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», про що стало відомо скаржнику 13.07.2023 року при особистій перевірці стану виконавчого провадження № 65477782 з даних АСВП Банку. В оскаржуваній постанові зазначається, що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також наголошує що вищевказана постанова не надходила до стягувача, тому він був позбавлений можливості вчасно її оскаржити. Зазначена постанова на думку скаржника є необґрунтованою та передчасною та винесена із порушенням ЗУ «Про виконавче провадження» оскільки за боржником було зареєстровано нерухоме майно та наявний, принаймні один спадкоємець, який вважається таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1269 ЦК України. Вищезазначене стало підставою для звернення із даною скаргою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 липня 2023 року справа була передана судді Портній О.П.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 26 липня 2023 року скаргу прийнято до провадження і призначено до судового розгляду.

В судове засідання представник скаржника (стягувача) не з`явився, але надав заяву про розгляд скарги без його участі. (а.с. 42)

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинаєв Віталій Олександрович, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду скарги, до суду не з`явився, заяв, клопотань, пояснень за скаргою не надав, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.06.2019 року суддею Біляївського районного суду Одеської області ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 задоволено: стягнуто заборгованість за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 15.11.2013 року у розмірі 13523,56 гривні та судовий збір у розмірі 1921,00 гривня (справа № 496/726/19). (а.с. 5-8)

На виконання рішення суду 20.04.2021 року Банку виданий виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання. (а.с. 9-10)

З витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що: 18.05.2021 року приватним виконавцем Цинаєвим В.О. відкрите ВП № 65477782 на підставі виконавчого листа від 20.04.2021 року № 496/726/19, виданого Біляївським районним судом Одеської області; 18.05.2021 року в рамках ВП винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанову про стягнення з боржника основної винагороди; 21.05.2021 року винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника. (а.с. 12-13)

18.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинаєвим Віталієм Олександровичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 65477782) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (боржник помер). (а.с. 11)

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 9 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право та порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців.

Частина 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статею 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Частиною другою ст. 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Неправомірні дії - це дії, які порушують положення законів, інших нормативних актів і принципів права.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - «рішення») - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з нормами п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Як закріплено в ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу (ст. 1219 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1221 ЦК України (чинного на момент смерті боржника), місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Отже, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження виконавець прийняв її передчасно, не з`ясувавши наявність правонаступників у боржника та маючи інформацію про смерть останнього не повідомив стягувача про цей факт, чим позбавив його можливості пред`явити до спадкоємців боржника вимогу кредитора, в зв`язку з чим порушив вказані норми, тому постанова є неправомірною.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 160/12729/19. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Згідно з нормами ст. 41 Закону у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Виходячи зі змісту ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Протиправні дії державного виконавця, груба невідповідність його дій і рішень засадам виконавчого провадження й принципам здійснення професійної діяльності призвели до несправедливості виконавчого провадження як такого та своєю чергою тягнуть за собою протиправність постанови про закінчення виконавчого провадження, яка була винесена у межах виконавчого провадження № 65477782.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 451 ЦПК України та встановлені порушення, суд вважає, що необхідно скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинаєва Віталія Олександровича від 18.09.2021 року про закінчення виконавчого провадження та в наступному перевірити наявність правонаступників після боржника.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом, та постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено порушення прав заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82, 259, 261, 263-264, 354 447-453 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» від імені якого діє адвокат Гортолум Вікторія Сергіївна на дії приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинаєв Віталій Олександрович задовольнити.

Поновити строк Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича від 18.09.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 65477782.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича від 18.09.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 65477782.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які не були присутні при проголошенні ухвали можуть її оскаржити протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 06.09.2023 року.

Суддя О.П. Портна