Провадження № 2/344/2719/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м.Івано-Франківськ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матієшин Наталія Дмитрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з Обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м.Івано-Франківськ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матієшин Наталія Дмитрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 01.06.2021 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №77743 про стягнення із ОСОБА_2 суми заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» в сумі 54 695,33 грн., що підтверджується тільки копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2022 винесеної державним виконавчим ВДВС у м.Івано-Франківськ Матіїєшин Наталією Дмитрівною у виконавчому провадженні №69431390.

Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки, виконавчий напис вчинено всупереч приписам ст.87 Закону №3425-XII. Окрім цього, положеннями ст. 88 Закону №3425-XII передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Позивачу Відповідачем лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язані не направлявся та останній такого листа не отримував, у зв`язку з чим Позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги Відповідача або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону 3425-XII, п. 284 Інструкції та п.1 Переліку. Отже із наведених фактичних обставин справи та відповідних норм права вбачаються безумовні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наведене просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 01.06.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №77743, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», заборгованість в сумі 54 695,33 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в сумі 11 200 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та просила про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Товариства з Обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 25.07.2023 року представником відповідача подано до суду заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м.Івано-Франківськ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матієшин Наталія Дмитрівна в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

14.07.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» було підписано заяву (оферта) №200304960 (а.с.7 на звороті).

Відповідно до умов заяви (оферти) №200304960 договір про надання та використання платіжної карти, найменування продукту: Visa Platinum CashBack (неіменна), тип картки - Visa Platinum, валюта рахунку - UAN, максимальний кредитний ліміт 50 000,00 грн., кредитний ліміт 5100 гривень. Максимальна ставка по ліміту 58,8% річних, реальна процентна ставка 90,02%, абсолютне подорожчання кредиту 24 815,08 грн. (а.с.7 на звороті)

01.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №77743 відповідно до якого запропоновано стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти нa користь ТзОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АВАНСАР", якому Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ФАГОР", відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №27/05/2020-4 від 27.05.2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ПЛЕЯДА", відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1 від 20.05.2016 року, якому в свою чергу Публічне Акцонерне Товариство «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі Договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 200304960 від 10.05.2016 року, укладеного між Публічне Акціонерне Товариство «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ОСОБА_1 .

Запропоновано задовольнити вимоги ТзОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АВАНСАР", стягнути з ОСОБА_1 за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року включно, суму у розмірі: 14 560,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 39284,73 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 54695,33 грн. (а.с.8).

15.07.2022 року директор ТОВ «Авансар» звернувся до відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №77743 приватним нотаріусом Київського міського потаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНСАР» грошові кошти в сумі 54 695,33 грн. (а.с.7).

18.07.2022 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у м.Івано-Франківськ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матієшин Н.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №77743 виданого 01.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АВАНСАР" 54 695,33 грн. (а.с.9).

Сторона позивача вважає виконавчий напис таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису було здійснено із порушенням процедури його вчинення.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону «Про нотаріат» та гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова № 662) перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 року, справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21.

Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 01.06.2021 року, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом пп.3.4 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Таким чином, для перевірки судом правомірності вчинення оскаржуваних виконавчих написів необхідно, зокрема, з`ясувати: чи було їх вчинено на підставі нотаріально посвідчених кредитних договорів; чи зазначена у них сума зобов`язань є безспірною, тобто чи існувала вона узагалі, чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису; чи було заявником дотримано 3-річний строк, з моменту виникнення права вимоги, для звернення за вчиненням виконавчого напису.

Так, із виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вбачається, що стягнення проводиться за період з період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року включно. Сума заборгованості становить 54695.33 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 560,60 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 39284,73 грн. та за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача.

Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р.

Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19).

Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 року у справі №6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладено і в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Позивачем зазначається, що виконавчий напис вчинено всупереч приписам ст.87 Закону №3425-XII. Окрім цього, положеннями ст. 88 Закону №3425-XII передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Позивачу Відповідачем лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язані не направлявся та останній такого листа не отримував, у зв`язку з чим Позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги Відповідача або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону 3425-XII, п. 284 Інструкції та п.1 Переліку.

На час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріусом не з`ясовано чи не пропущено ТзОВ «АВАНСАР» строк позовної давності, а так само, трирічний строк з дня виникнення у нього права вимоги, що вимагає п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

За приписами частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої третьої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Так, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі і витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані:

- договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);

- документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

13.06.2023 року між адвокатом Завгородньою Н.С. та Бак І.Я. укладено Договір про надання правової допомоги.

Згідно п.2.1. зазначеного Договору виконавець бере на себе правове та процесуальне представництво Замовника в частині представлення її інтересів в судах незалежно від їх предметної, територіальної та інстанційної юрисдикції у будь-яких спорах в яких Замовник є стороною або учасником справи, в органах та у осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів шляхом надання юридичних консультацій, підготовки відповідних процесуальних документів, зокрема позовних заяв, заяв про забезпечення позову, їх підписання, подання до судів, участі у судових засіданнях, підготовку та направлення адвокатських запитів тощо.

Відповідно до п.2.2. Договору про надання правової допомоги від 13.06.2023 року юридичні послуги, що надаються на підставі цього Договору, складаються з комплексу дій чи самостійних операцій, зокрема аналізу діючого законодавства та існуючої судової практики, необхідних і достатніх для досягнення мети, поставленої Замовником. При цьому обсяг таких дій визначається на розсуд Виконавця.

Розділом 5 Договору про надання правової допомоги від 13.06.2023 року передбачено, що розрахунки Замовника з Виконавцем здійснюються в національній валюті України. Оплата здійснюється Замовником у готівковій формі, на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт, окремих кошторисів або рахунків, у відповідності до виконаних видів юридичних послуг або запланованих витрат, пов?язаних з виконанням цього Договору. Вартість послуг за цим Договором визначається відповідно до обсягу наданих послуг, вказаних у акті приймання-передачі виконаних робіт. При належному виконанні умов цього Договору, Сторони підписують акт про виконання юридичних послуг. Цей акт підписується Сторонами після виконання обов?язків, що випливають з цього Договору (а.с.10-11).

13.06.2023 року між адвокатом Завгородньою Н.С. та Бак І.Я. підписано акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 13.06.2023 року, згідно якого виконавець адвокат Завгородня Наталія Сергіївна, з одного боку, та замовник ОСОБА_1 уклали цей акт про те, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 13.06.2023 на дату підписання цього акту проведена наступна робота: 1. Виконавцем Замовнику надано усну консультацію щодо підстав та порядку визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, наслідків визнання вказаних написів такими, що не підлягають виконанню, порядку подання позовних заяв до суду та їх розгляду, можливостей апеляційного оскарження судових рішень в порядку цивільного судочинства. Також сторонами узгоджено правову позицію та визначено план дій у справі. Тривалість усної консультації 4 години, вартість однієї години консультації 800,00 грн., а загалом - 3 200,00 грн. 2.Виконавцем проведено аналіз судової практики місцевих та апеляційний судів щодо вирішення спорів про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню. Також виконавцем проаналізовано судову практику Київського апеляційного адміністративного суду, Вищого адміністративного суду України та Великої Палати Верховного Суду України у справі №826/20084/14 тривалістю 5 годин, вартість однієї години аналітичної роботи 800,00 грн., а загалом 4 000,00 грн. 3. Виконавцем підготовлено позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Тривалість підготовки документу склала 5 годин, вартість однієї години 800,00 грн., а загалом - 4 000,00 грн. Загальна вартість послуг з надання професійної правової допомоги станом на 13.06.2023 складає 11 200,00 грн. Оплата виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 13 червня 2023 року замовником проведена у готівковій формі в сумі 11 200,00 грн. Претензій щодо виконания умов договору сторони одна до одної не мають (а.с.12).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №9 від 13.06.2023 року адвокатом Завгородньою Н.С. на підставі Договору про надання правової допомоги від 13.06.2023 прийнято від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 200,00 грн. (а.с.13).

25.07.2023 року представником відповідача подано до суду заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій зазначає, що відповідач не погоджується щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті. У позовній заяві позивач зазначає, що витрати на професійну (правничу) допомогу адвоката становлять 11 200,00 гривень. Позивач не направив на адресу відповідача попередній розрахунок сум судових витрат на правову допомогу, а це суперечить принципу змагальності цивільного судочинства, позбавляє право Відповідача дати свою згоду або спростувати можливо необґрунтовані витрати на правову допомогу Позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач не надав попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на правову допомогу, квитанція щодо сплати витрат на правничу допомогу у розмірі 11 200,00 гривень не є розрахунковим документом, а отже не можливо встановити чи дійсно позивач сплатив за правничу допомогу саме цю суму.

Квитанція до прибуткового касового ордеру не є платіжним документом, він не посвідчений навіть печаткою адвокатського об`єднання. Якщо, адвокат використовує при розрахуванні з клієнтом прибутковий касовий ордер, то адвокат повинен довести чи він має на це право такого використання, надати суду облікову касову книгу. Тому, прибутковий касовий ордер на суму 11 200,00 гривень не є доказом того, що позивач дійсно сплатив цю суму, що вона була врахована в дохід адвоката та з цієї суми були сплачені податки до держави. Враховуючи справу незначної складності, ТОВ «АВАНСАР» вважає неспівмірними та нерозумними судові витрати у суді першої інстанції у розмірі 11 200,00 гривень та такими, що були фактичними та неминучими. Враховуючи, що необхідність складання заяв адвокатом не по суті справи не є необхідною, а у відкритих джерелах наявна велика кількість прикладів позовних заяв про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ТОВ «АВАНСАР» вважає неспівмірними та нерозумними витрати на правову допомогу у розмірі 11 200,00 гривень та такими, що були фактичними та неминучими. Просить суд відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу або зменшити розмір заявлених витрат на правову допомогу та встановити суму, що є співмірною із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг, якщо є докази надання правової допомоги адвокатом.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`ясень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних таінших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з цим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, а саме: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правової допомоги 13.06.2023 року укладеним між адвокатом Завгородньою Н.С. та Бак І.Я, акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 13.06.2023 року з детальним описом виконаних адвокатом робіт, їх обсягу та вартості та квитанції до прибуткового касового ордеру №9 від 13.06.2023 року.

Представником позивача зазначається, що вартість аналізу судової практики Київського апеляційного адміністративного суду, Вищого адміністративного суду України та Великої Палати Верховного Суду України у справі №826/20084/14 тривалістю 5 годин, (вартість однієї години аналітичної роботи 800,00 грн.), становить 4 000,00 грн., крім того виконавцем підготовлено позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тривалістю 5 годин, (вартість однієї години 800,00 грн.) на загальну суду 4 000,00 грн. На думку суду заявлена кількість часу та відповідно розмір витрат на професійну правничу допомогу за зазначені надані послуги є неспівмірним з складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом цих послуги та, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього затраченого часу та розміру, є значно завищеною періодом виконання, відтак, приходить до переконання, що слід зменшити суму правничої допомоги до 5000 гривень.

Відтак, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн. та понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м.Івано-Франківськ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матієшин Наталія Дмитрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, вчинений 01 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №77743 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з Обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» заборгованості за кредитним договором №200304960, укладеним між Публічним Акціонерним Товариством «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства Обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 21/27 оф.405, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства Обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 21/27 оф.405, на користь на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з Обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21/27 оф.405, .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Мала Житомирська, 6/5.

Третя особа: Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м.Івано-Франківськ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матієшин Наталія Дмитрівна, адреса місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 45.

Суддя Татарінова О.А.