Справа № 456/2653/23
Провадження № 2/456/806/2023
РІШЕННЯ

іменем України

14 вересня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Стрий справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та у інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивачі в особі уповноваженого представника - адвоката Цьорох Ю.Р. звернулися в суд з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, згідно якого просили стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 200 000 грн. страхового відшкодування, по 305 693,14 грн. пені та по 134 101,92 грн. інфляційних збитків.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 18.05.2017 о 04 год. 25 хв. у с. Гірному Стрийського району Львівської області, водій автомобіля «Mersedes -Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем MAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який від отриманих травм загинув на місці події. Постановою від 31.05.2017 СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 та її діти визнані потерпілими від злочину.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 21.07.2017 причиною ДТП стали порушення ПДР допущені ОСОБА_5 ..

На момент ДТП цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Mersedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована литовською страховою компанією Lietuvos Draudimas. Тому відшкодування шкоди у відповідності до ст. 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинно здійснювати МТСБУ.

З метою отримання відшкодування представником ОСОБА_1 було подано 28.08.2017 до МТСБУ заяву про виплату відшкодування, до якої були долучені всі необхідні документи. Листом від 19.01.2018 МТСБУ повідомило ОСОБА_1 про виплату відшкодування у розмірі 200 000 грн.

Однак, відповідно до ст. 27 Закону страховик здійснює відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого на умовах встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування рівними частинами, а саме дітям до досягнення ними 18 років та одному з непрацюючих батьків, які здійснюють догляд за дітьми до досягнення ними 14 років.

Тому, оскільки дохід ОСОБА_4 за 2017 становив 1 463 400,00 грн., то на кожного утриманця припала частка доходу загиблого у розмірі 24 390 грн.

Враховуючи час досягнення дітьми 18 річного віку розмір відшкодування для кожної дитини буде становити для: ОСОБА_3 , - 1 536 570,00 грн., для ОСОБА_4 - 2 560 950, 00 грн., для ОСОБА_2 4 512 150,00 грн.

Окрім цього, вважають, що розмір відшкодування, яке належить ОСОБА_1 до досягнення дітьми 14 років за здійснення догляду за ОСОБА_3 становить 685 530 грн., за здійснення догляду за ОСОБА_4 - 1 682 910 грн., за здійснення догляду за ОСОБА_2 , - 3 341 430 грн.

Тобто, загальний розмір відшкодування по втраті годувальника становить 14 319 540 грн., що значно перевищує встановлені на день пригоди ліміти страхового відшкодування (200 000 грн.)

Таким чином вважають, що на даний момент часу невідшкодованими залишились сума у розмірі 600 000 грн. (800 000 грн. - 200 000 грн.), яку слід стягнути на користь позивачів рівними частинами, тобто по 200 000 грн. кожному з них.

Окрім цього вважать, що з відповідача у відповідності до ст. 625 ЦК України та ст. 36.5 Закону слід також стягнути пеню та інфляційні втрати, розрахунок яких наведений у долученому до позовної заяви додатку.

Уповноважений представник відповідача МТСБУ скористався правом на подання відзиву /а.с.41-43/, згідно якого просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Також просив стягнути з позивачів на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн..

В обґрунтування заявлених заперечень покликався на те, що згідно ст.9 п.9.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 9.5. ст. 9 Закону розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Відповідно до п.1.10 ст.1 Закону Уповноважений орган - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 № 3470 визначено, що розміри страхових сум за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням складають за шкоду заподіяну життю і здоров`ю потерпілих у розмірі 200 000 грн. на одного потерпілого.

Так, 18.05.2017 мала місце ДТП у результаті якої загинув ОСОБА_6 .. На момент настання ДТП цивільно - правова відповідальність автомобіля «Mersedes -Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_3 була застрахована згідно полісу Зеленої карти № LT/03/ЕD6167929.

До МТСБУ звернулась потерпіла особа ОСОБА_1 з вимогою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідач керуючись п.п. в) п. 41.2. ст. 41, абз. 2 п. 22.1 ст. 22, ст. 9 п. 9.1. Закону України, Розпорядженням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 №3470 визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив виплату такої шкоди у межах встановлених лімітів відповідальності. Зокрема відповідач виплатив 100 000 грн. за шкоду завдану майну, та витрати за проведення експертизи у розмірі 2 200 грн. Крім того згідно довідки № 1 від 12.01.2018 відповідач здійснив виплату відшкодування за шкоду заподіяну життю і здоров`ю у загальному розмірі 200 000 грн. Таким чином, відповідно до платіжного доручення № 547 від 18.01.2018 МТСБУ здійснило виплату у загальному розмірі 302 200 грн., тобто виконали свої зобов`язання перед позивачем у повному розмірі.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 травня 2023 року головуючим суддею у справі визначено суддю Янів Н.М. /а.с.31/

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 20.07.2023. /а.с. 32/.

20.07.2023 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 14.08.2023. /а.с.79/

14.08.2023 у справі оголошено перерву до 05.09.2023 /а.с. 81-82/

05.09.2023 у справі оголошено перерву до 14.09.2023 /а.с. 84//

Розгляд справи по суті відбувся 14.09.2023.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Представник позивачів адвокат Цьорох В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити їх у повному обсязі

Уповноважений представник відповідача моторно (транспортного) страхового бюро України адвокат Проц А.В. позовні вимоги заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав наведених у письмовому відзиві на позов та здійснити розподіл судових витрат.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши відсутність з боку сторін заяв про врегулювання спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і у задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

18.05.2017 о 04:25 хв. на автомобільній дорозі Київ - Чоп на ділянці дороги у районі 625 км+900 м. у с. Гірне Стрийського району мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю мікроавтобуса «Mersedes -Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 та фургоном марки «MAN 8/150», реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 ..

Під час даної ДТП водій ОСОБА_5 , пасажир ОСОБА_5 та водій ОСОБА_6 від отриманих травм загинули на місці пригоди.

Факт смерті ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 19.05.2017 виданого виконкомом Заберезької сільської ради Богородчанського району Івано - Франківської області. /а.с.20/

По даному факту 18.05.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000443 внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 11.02.2005, від якого у них народились троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_7 від 08.02.2006, серії НОМЕР_8 від 24.02.2009, серії НОМЕР_9 , які долучені до матеріалів справи./а.с.16-19/

Постановою ст. слідчого СК ГУ НП у Львівській області від 31.05.2017 дружину ОСОБА_6 - ОСОБА_1 , а також його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було визнано потерпілими у кримінальному провадженні №00000443. Залучено ОСОБА_1 як законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 /а.с.15/

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області від 21.07.2017 кримінальне провадження №00000443 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України було закрито на підставі п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку зі смертю особи, яка підлягала притягненню до кримінальної відповідальності з вини якої відбулась дана ДТП. /а.с.12-14/

Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Mersedes -Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_3 на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована страховиком Lietuvos Draudimas згідно Зеленої карти № LT/03/ED6167929 термін дії якої з 12.01.2017 по 11.01.2018.

28.08.2017 потерпіла ОСОБА_1 через уповноваженого представника ПП «Інтер -Ріск Міжнародне врегулювання Збитків» звернулась до МТСБУ з письмовою заявою, згідно якої у відповідності до ст. 27, 30 Закону просила здійснити виплату страхового відшкодування у зв`язку зі смертю чоловіка, а саме відшкодування у зв`язку із фізичним знищенням автомобіля MAN, р.н. НОМЕР_4 у розмірі - 306 616,86 грн., витрати за проведення експертного дослідження - 2 200 грн., відшкодування у зв`язку з втратою годувальника для ОСОБА_1 (до досягнення дочкою ОСОБА_2 14 річного віку) - 4 176 787,50 грн., для ОСОБА_2 (до досягнення 18 річного віку) -5 640 187,50 грн.; для ОСОБА_3 (до досягнення 18 річного віку) -1 920 712,50 грн.; для ОСОБА_4 (до досягнення 18 річного віку) -3 201 187,50 грн.; витрати на поховання - 7 832,00 грн.; моральну шкоду 38 400 (3200*12). /а.с.23-24/

У відповідності до довідки №1 від 12.01.2018 по справі МТСБУ № 14-LT-UA-17/10569.1 про розмір відшкодування шкоди з фонду страхових гарантій вбачається, що загальна сума відшкодування отримувачу відшкодування ОСОБА_1 становить 302 200 грн. з яких за 100 000 грн. - шкода заподіяна майну, 2200 грн. - витрати за проведення експертизи; за шкоду заподіяну життю та/або здоров`ю - витрати на поховання 7 832 грн., втрата годувальника - 153 768 грн., моральна шкода 38 400 грн. /а.с.57/

Як вбачається з платіжного доручення № 547 від 18.01.2018 ОСОБА_1 було перераховано страхове відшкодування по справі № 14-LT-UA-17/10569.1 згідно наказу № 547 від 17.01.2018 у розмірі 302 200 грн. /а.с.58-59/

Згідно повідомлення МТСБУ № 8.3-03/1948 від 19.01.2018, адресованого ПП «Інтер -Ріск Міжнародне врегулювання Збитків», а також ОСОБА_1 , таких повідомлено про прийняття рішення про здійснення регламентної виплати, розмір якої розраховано відповідно до наявних документів у межах страхової суми визначеної ст. 9 та з урахування положень ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». /а.с.56/

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування шкоди, завданої в результаті дії джерела підвищеної небезпеки та регулюються Законом України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У розумінні Закону потерпілими є - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (п.1.3.)

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі.

У відповідності до ст.39 Закону моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Згідно ст. 40 ЗаконуМТСБУ є гарантом відшкодування шкоди: на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

Згідно п. 41.2 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема у разі її заподіяння: в) транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Страховий сертифікат "Зелена картка" - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті;( п.1.11.)

У відповідності до ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 1.10., у редакції станом на день настання такої події, Уповноваженим орган - була Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 №3470 було встановлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням зокрема за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 200 000 гривень на одного потерпілого.

У розумінні ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого врегульовано положеннями ст. 27 Закону.

Так, згідно п. 27.1 ст. 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме ст. 1200 ЦК України, та може застосовуватись лише у поєднанні з цією нормою.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.(п.27.5 Закону)

Згідно ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;

3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності;

4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;

5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого.

Розмір відшкодування може бути збільшений законом.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. 36.1

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

За частиною другою цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Так, в ході судового розгляду судом встановлено, що 18.05.2017 о 04:25 хв. на автомобільній дорозі Київ - Чоп на ділянці дороги у районі 625 км+900 м. у с. Гірне Стрийського району мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю мікроавтобуса «Mersedes -Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 та фургоном марки MAN 8/150», реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 . Під час даної ДТП водій ОСОБА_5 , та водій ОСОБА_6 від отриманих травм загинули на місці пригоди. По даному факту 18.05.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000443 внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Постановою прокурора від 21.07.2017 вказане кримінальне провадження №00000443 про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України було закрито на підставі п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку зі смертю особи, яка підлягала притягненню до кримінальної відповідальності з вини якої відбулась дана ДТП. /а.с.12-14/

Також судом встановлено, що на утриманні померлого ОСОБА_6 перебувало троє неповнолітніх дітей.

Автомобіль «Mersedes - Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_3 був зареєстрований у іншій країні, щодо якого був виданий страховий сертифікат «Зелена карта» № LT/03/ED6167929, який діяв на день дорожньо - транспортної пригоди, тому відшкодування шкоди повинно здійснювати МТСБУ.

Вищевказані обставини сторонами не спростовувались та не заперечувались.

З аналізу позовної заяви, а також пояснень представника позивачів у судовому засіданні вбачається, що аргументуючи обґрунтованість поданого позову, такий покликається на те, що страхове відшкодування за шкоду завдану смертю потерпілого (яка є однією з складових шкоди завданої життю та здоров`ю потерпілого) повинно бути відшкодовано кожній особі, яка має право на таке відшкодування у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, тобто по 200 000 грн. кожному - дружині та трьом дітям до досягнення ними 18 років.

У заяві про виплату страхового відшкодування поданої представником потерпілої ОСОБА_1 до МТСБУ така просила відшкодувати шкоду завдану втратою годувальника саме їй як особі, яка не працює і здійснює догляд за дітьми, а саме дочкою ОСОБА_2 до 14 річного віку, а також трьом дітям до досягнення ними повноліття, однак відповідачем було виплачено тільки страхове відшкодування за шкоду завдану життю та здоров`ю (моральна шкода, витрати на поховання та шкода пов`язана зі смертю потерпілого) у розмірі 200 000 грн., при цьому розмір страхового відшкодування зв`язку зі смертю потерпілого не був виплачений трьом неповнолітнім дітям, які мали право на таке відшкодування до досягнення ними 18 років. Тобто не відшкодованою залишилась сума у розмірі 600 000 грн., яку слід стягнути на користь позивачів рівними частинами по 200 000 грн..

У відповіді МТСБУ про порядок врегулювання вимоги від 19.01.2018 вих. № 8.3.-03/1948 відповідачем не було аргументовано чому виплата здійснена частково, а тільки зазначено, що розмір регламентної виплати розраховано у межах страхової суми з урахування ст. 9 та ст. 27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Водночас, сторона відповідача, заперечуючи повністю проти позову, покликається на те, що МТСБУ після звернення ОСОБА_1 з заявою про виплату страхового відшкодування визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив виплату такої у межах встановлених лімітів відповідальності. Так, відповідно до платіжного доручення відповідач перерахував на користь заявниці ОСОБА_1 регламенту виплату у межах страхової суми, а саме у загальному розмірі 302 200 грн. з яких:

за шкоду завдану майну 100 000 грн., 2200 грн. - за експертизу;

за шкоду завдану життю та здоров`ю - у загальному розмірі 200 000 (7 832,00 грн. - на поховання, 38 400 - моральна шкода та 153 768,00 - відшкодування шкоди пов`язаної у зв`язку зі смертю потерпілого.)

Таким чином МТСБУ виконало свої зобов`язання перед позивачами та здійснило виплату, у тому числі за шкоду завдану життю та здоров`ю у повному розмірі.

Надаючи оцінку аргументам сторін, які викладені у поданих до суду заявах по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, суд вважає аргументи сторони представника позивача помилковими, а аргументи сторони відповідача належним чином обґрунтованими та мотивованими.

Так, суд проаналізувавши вищенаведені норми ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не погоджується з твердженням представника позивачів, виходячи з наступного.

Згідно п. 27.2. Закону передбачено, що МТСБУ здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

У відповідності до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Зокрема, шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років) та одному з батьків незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років.

Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм права, суд звертає увагу, що у цих правовідносинах ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Тобто, як вбачається зі змісту ст. 1200 ЦК України, така чітко визначає коло тих осіб хто має право на отримання відшкодування шкоди заданої смертю потерпілого, а вже Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає розмір страхової суми за таку шкоду та порядок її виплати особам, які мають право на неї саме рівними частинами у межах страхової суми за таку шкоду.

Статтею 1200 ЦК України не передбачено, що шкода завдана смертю потерпілого відшкодовуються кожній особі у межах страхової суми за таку шкоду, а тому на переконання суду саме спеціальний Закон підлягає застосуванню при визначенні розміру та відшкодуванні страховиком шкоди, заподіяної смертю особи при експлуатації наземних транспортних засобів.

У відповідності до пункту 27.5 статті 27 Закону відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Пунктом 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09 липня 2010 року (в редакції Розпорядження названої Комісії № 3470 від 29 грудня 2015 року) установлено розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених після набрання чинності цим розпорядженням, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 200 000 грн..

Тобто, Законом на МТСБУ покладено обов`язок виплатити страхове відшкодування у повному обсязі, при цьому утриманцям одного померлого загальний розмір відшкодування не може бути меншим ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі встановлених на день настання страхового випадку (станом на дату настання страхового випадку 18.05.2017 ця сума становила 115 200 грн. з наступного розрахунку 3200 грн. *36).

При цьому, зазначення вказаного мінімального розміру страхового відшкодування вказує на обмеження мінімального розміру цього відшкодування і не означає, що у випадку перевищення розміру заподіяної шкоди, страхова виплата має обмежуватись цим мінімальним розміром. Як вже зазначалось, існує лише одне обмеження максимального розміру страхового відшкодування - розміром страхової суми, яка становить 200 000 грн., що була чинною на день настання події 18.05.2017.

Щодо посилання представника позивачів на постанову Верховного суду у справі № 455/1255/20 від 09.12.2021, зміст якої на переконання такого повністю підтверджує викладені у позовній заяві вимоги, то суд у силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України не враховує таку при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин, оскільки така не є тотожною, за змістом правовідносин та фактичних обставинах, постанова ухвалена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду та не є постановою Великої чи Об`єднаної Палати Верховного Суду.

У зв`язку з вищенаведеним, суд проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази та надавши їм відповідну правову оцінку, прийшов до переконання, що загальний розмір відшкодування за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого у відповідності до вимог ст. 27 Закону та ст. 1200 ЦК України на всіх осіб, які мають право на таке відшкодування (дружина та троє дітей) не міг бути меншим 115 200 грн., та не міг перевищувати 200 000 грн..

Як вбачається з довідки №1 від 12.01.2018 про розмір відшкодування шкоди, листа МБТСУ про порядок врегулювання вимоги від 19.01.2018, МТСБУ врахувавши максимальний розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю одного потерпілого (200 000 грн.), виплатило ОСОБА_1 як отримувачу відшкодування, шкоду завдану життю та/або здоров`ю у межах максимального розміру страхової суми, з яких розмір відшкодування моральної шкоди, 38 400 грн., з огляду на її граничний розмір (3200 грн.*12 міс. = 38 400 грн.), розмір відшкодування витрат на поховання (7 832,00 грн.), відшкодування шкоди пов`язаної у зв`язку з смертю потерпілого 153 768 грн. (200 000,00 грн. - 38 400грн. -7 832 грн.), тобто виконало звої зобов`язання у повному розмірі та у встановлений законом строк.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача МТСБУ на користь ОСОБА_1 , яка також діє у інтересах ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 та на користь ОСОБА_4 страхового відшкодування по 200 000 грн. кожному, що відповідно виключає можливість задоволення похідних позовних вимог про виплату на користь позивачів пені та інфляційних збитків через відсутність прострочення виплати такого страхового відшкодування.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову у зв`язку з його безпідставністю.

Щодо судових витрат.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд відмовив у задоволенні позову за необґрунтованістю, а позивачі звільнені від оплати судових витрат, то такі у силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави.

Що стосується питання про стягнення з позивачів на користь відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.(ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч.4 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представником відповідача адвокатом Проц А.В. долучено копію договору № 4.1/12-10/2021 про надання послуг у сфері права від 12.10.2021, додаткову угоду до Договору про надання послуг у сфері права від 28.12.2021, Додаткову угоду № 950 до Договору про надання послуг у сфері права № 4.1/12-10/2021 від 14.06.2023 підписано електронним підписом, згідно якої замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до МТСБУ, вартість послуг становить 2 000 грн..

Згідно вказаного Акту оплата послуг виконавця у розмірі, який вказаний у п. 1 цієї угоди, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акту про виконання роботи.

При цьому представником відповідача до закінчення судових дебатів у справі не долучено копію Акту про виконання роботи та доказів оплати вказаних послуг, у зв`язку з чим вимога про стягнення з позивачів на користь відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн., яка була заявлена ним у відзиві на позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та у інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Н. М. Янів