Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/198/23
Справа № 279/5904/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Волкович Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/5904/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про поділ спільного майна подружжя, вказавши, що з 10.09.2005 року перебував в шлюбі з відповідачкою. 09.09.2022 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. В період шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, а саме у березні 2020 року за спільні кошти позивачем та відповідачем було придбано автомобіль марки "Peugeot 3008" 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який 12.03.2020 року зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 15.07.2022 року відповідно до договору купівлі-продажу №3247/2023/3274892, укладеного Територіальним сервісним центром МВС №3247 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області між відповідачкою та гр. ОСОБА_3 вищевказаний транспортний засіб було перереєстровано на іншого власника. Таким чином, відповідачка здійснила відчуження автомобіля без згоди позивача, а кошти від реалізації автомобіля, який було придбано у шлюбі, та який є спільною сумісною власністю подружжя позивач не отримував. Просив стягнути з відповідачки на користь позивача компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки "Peugeot 3008" 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 268318,50 грн. та судовий збір у розмірі 2683,18 грн., припинити право спільної сумісної власності позивача та відповідачки на автомобіль марки "Peugeot 3008" 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

29.06.2023 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов визнає частково в тій частині, що автомобіль марки "Peugeot 3008" 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був придбаний в період зареєстрованого шлюбу і категорично не визнає наведений позивачем спосіб визначення середньостатистичної ринкової вартості подібного за технічними характеристиками автомобіля без врахування його технічного стану та умов експлуатації, не визнає розмір грошової компенсації частки позивача у вартості автомобіля. Відповідачка звернула увагу на те, що, вищевказаний автомобіль, який вона спільно придбала з позивачем, постійно ремонтували, так як автомобіль був в технічно незадовільному стані, перебуваючи в скрутному матеріальному становищі відповідачка була змушена продати вищезазначений автомобіль для того, щоб забезпечити себе та неповнолітню дитину. Автомобіль марки "Peugeot 3008" 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був проданий відповідачкою на підставі договору купівлі-продажу, укладеного та зареєстрованого 15.07.2022 року у сервісному центрі 3247 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області, відповідно до якого ціна транспортного засобу становить 49900 грн.. Договірна ціна продажу транспортного засобу відповідає дійсній вартості, визначеній на підставі Звіту про оцінку автомобіля, складеного 15.07.2022 року ТОВ "БІЗНЕС-КОНСАЛТИНГ" і становить 49900 грн., даний звіт був замовлений відповідачкою для укладення договору купівлі-продажу. Дійсна ринкова ціна спірного автомобіля в розмірі 49900 грн. обумовлена тим, що він перебував в технічно незадовільному стані, що підтверджується звітом оцінювача. Покупцем автомобіля за договором купівлі-продажу була ОСОБА_3 , яка була обізнана з тим, що автомобіль в технічно незадовільному стані, намагалась його ремонтувати та повторно його продала, оскільки не змогла відремонтувати. При визначенні розміру грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, розмір такої компенсації має бути визначений конкретним засобом доказування, а не копіями роздруківок оголошень про ціну продажу. Крім того, позивач не навів розрахунку середньостатистичної ринкової вартості автомобіляна суму в розмірі 536637 грн., але для порівняння взяв пропозиції для продажу автомобіля з іншими технічними характеристиками та значно кращими, ніж автомобіль, придбаний ними в шлюбі. Відповідно до вищевикладеного позов позивача до неї визнає частково в розмірі 19960 грн.та просить розмір частки компенсації позивача у ринковій вартості автомобіля зменшити з 1/2 частини до 2/5, а розмір частки відповідачки збільшити з 1/2 частини до 3/5, у зв`язку з її важким матеріальним становищем через відсутність власного житла та необхідність утримувати неповнолітню дитину, оскільки мінімальний розмір аліментів, які сплачує позивач є недостатніми для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування, в решті позовних вимог просить відмовити.

11.04.2023 року судом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, оскільки справа є малозначною, пріоритетним є швидке вирішення такої справи. Отже, відповідно до положень ст.19 ч.4 п.4 ЦПК України, для розгляду такої справи призначене спрощене позовне провадження.

17.08.2023 року позивач подав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити у повному обсязі позовні вимоги, обгрунтовуючи це тим, що з листа ТОВ "БІЗНЕС-КОНСАЛТИНГ" №5 від 25.07.2023, направленого на адвокатський запит, вбачається, що 15.07.2022 року у місті Києві оцінювачем ОСОБА_4 звіт про оцінку майна на замовлення відповідачки не складався у зв`язку з тим, що оцінювач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і ТОВ "БІЗНЕС-КОНСАЛТИНГ" після смерті керівника припиняло свою діяльність до 28 лютого 2023 року, тобто долучене відповідачем до звіту про оцінку майна від 15.07.2022 посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 14.05.2022 МФ №6785-ПК не є дійсним, печатка на вищезазначеному документі не є оригінальною, також позивач зазначив, що ним, за власної ініціативи було замовлено у ФОП ОСОБА_5 та проведено 11 липня 2022 року оцінку колісного транспортного засобу, відповідно до звіту №43/22 від 11.07.2022 року ринкова вартість колісного транспортного засобу PEUGEOT 3008, рік випуску 2016, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору складає 449 400 гривень (без ПДВ) та звернув увагу на те, що у відзиві на позовну заяву відповідач не спростувала його аргументи стосовно суті позовних вимог та долучила сфабрикований звіт про оцінку майна від 15.07.2022 року, засвідчивши його достовірність особистим підписом. Твердження відповідача про те, що даний автомобіль постійно ремонтувався та був у технічно незадовільному стані на момент його продажу не відповідають дійсності, тобто наданий до відповіді на позовну заяву звіт про оцінку майна є сфабрикованим та неправдивим, а договірна ціна продажу даного транспортного засобу є суттєво заниженою та надуманою.

30.08.2023 року відповідачка подала заперечення, в якому просила не приймати до уваги заперечення та доводи позивача, викладені ним у відповіді на позовну заяву, та долучені докази, які подані із пропуском процесуального строку та відмовити позивачу у позові повністю через ненадання ним належного та допустимого доказу вартості спірного автомобіля на час розгляду справи в суді та відмовити позивачу у позові повністю через ненадання ним належного та допустимого доказу вартості спірного автомобіля на час розгляду справи в суді, зазначивши, що у відповіді на відзив позивач не надав суду переконливих доказі про те, що строк подання ним відповіді на відзив пропущено з поважних причин, крім цього до відповіді на відзив долучено звіт №43/22 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного в минулому році, тобто 11.07.2022 року, який був у розпорядженні позивача більше року до часу подання його до суду разом з відповіддю на відзив. З відповіддю директора ТОВ "Бізнес-Консалтинг" №5 від 25.07.2023 року відповідачка не погоджується, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу, яке виготовилось на її замовлення юридична особа ТОВ "БІЗНЕС-КОНСАЛТИНГ", яке було діючим на час складання звіту і є діючим на даний час, із звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 15.07.2022 року вбачається, що його безпосередньо виготовляв оцінювач ОСОБА_4 , проте немає ніякої достовірної інформації про те, що ОСОБА_4 , який зазначений в незавіреній ксерокопії свідоцтва про смерть і реальний оцінювач є однією і тією ж особою, оскільки це міг бути одфамілець, стосовно оцінки спірного автомобіля, визначеною звітом від 11.07.2022 року не погоджується, так як даний звіт був зроблений по фотографіях автомобіля, оскільки доступ до автомобіля був відсутній, строк дії звіту про оцінку колісного транспортного засобу становить 6 місяців, а тому строк його дії минув і вартість автомобіля не є дійсною при вирішенні питання про його поділ в судовому порядку.

З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, наразі також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку без виклику сторін.

Дослідивши подані докази та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне:

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічне положення закріплене у статті 368 ЦК України.

За змістом статей 69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до п.п. 22, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в шлюбі з 10.09.2005 року по 08.09.2022 року. У цей період, а саме в березні 2020 року за спільні кошти позивачем та відповідачем було придбано автомобіль марки "Peugeot 3008" 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який 12.03.2020 року зареєстровано за відповідачкою .

Оскільки автомобіль був придбаний подружжям в період перебування у шлюбі, він є спільною сумісною власністю подружжя на підставі ч.1 ст.60 СК України, чого сторони не заперечують.

Спільне сумісне майно було відчужене відповідачкою без згоди позивача, що нею не заперечується.

Вартість спірного майна позивач оцінив у 536637,00 грн. за середньоринковою ціною, відповідач надала до суду звіт про оцінку майна, відповідно до якого ринкова вартість станом на 15.07.2022 року становить 49900 грн..

Позивач не погодився з даним звітом та надав до суду докази неможливості надання такого звіту та звіт про оцінку колісного транспортного засобу Peugeot 3008, 2016 Р/В, ДН НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_4 , станом на 11.07.2022 року.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом.

У постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 61-9018 св 18 та постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 286/1784/15-ц, провадження № 61-30184св 18 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловив наступні правові позиції:

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна, в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.

Відсутність згоди позивача на відчуження спірного автомобіля відповідачем не оспорюється, факт використання коштів від продажу зазначеного автомобіля в інтересах сім`ї та на її потреби, відповідачем не підтверджено.

Відповідачка просила збільшити розмір її частки з 1/2 до 3/5 частини, а позивача зменшити з 1/2 частини до 2/5 частини у зв`язку з тим, що під час придбання автомобіля відповідачка заробляла кошти в основному одна, оскільки позивач протягом 5 місяців не працював та не дбав про матеріальне становище сім`ї, а через відсутність власного житла та необхідність утримувати неповнолітню дитину, оскільки мінімальний розмір аліментів, які сплачує позивач є недостатніми для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування, проте доказів, які б доводили дані факти, не подала.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного транспортного засобу, який було відповідачем відчужено без його згоди, у зв`язку з чим не може бути встановлена дійсна вартість такого майна.

Визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 вартості спірного транспортного засобу, суд виходить з того, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Разом з цим, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки право сторін на спільне майно припинено шляхом його відчуження відповідачем на користь іншої особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.51 Конституції України, ст.57,60,61,65,68,69,70 Сімейного Кодексу України, ст.369 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 (однієї другої) частини вартості автомобіля марки "Peugeot 3008" 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , як спільної сумісної власності подружжя, у розмірі 268318 (двісті шістдесят вісім тисяч триста вісімнадцять) гривень 50 копійок .

В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2683 (дві тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 18 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Волкова Н.Я.