Справа № 168/768/23
Провадження № 2/168/251/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

Позов мотивований тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2019 р. по 23.12.2021 р., який розірвано на підставі рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 23.12.2021 р. Під час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Понад рік відповідач ОСОБА_2 проживає та працює у Чеській Республіці, в Україну не приїжджає, а син перебуває на її утриманні, проживає разом з нею. Востаннє на утримання дитини відповідач перерахував кошти у травні 2022 р. в сумі 1600 грн. Однак з вказаного періоду по даний час вона будь-яких коштів на утримання дитини від нього не утримує. Позивач зазначає, що відповідач, працюючи за кордоном, а саме таксує у м. Прага, отримує заробітну плату в розмірі понад 30000 грн., аліменти нікому не сплачує, стягнення по виконавчим документам з боржника не проводяться, непрацездатні батьки на його утриманні не перебувають, в зв`язку з інфляцією, зростанням цін на енергоносії та продукти харчування, на одяг та утримання, створення необхідних умов для нормального розвитку сина їй необхідні значні кошти, у зв`язку з чим змушена виїжджати на сезонні роботи в Чеську Республіку, сина залишає на вихованні своєї мами, досягнути домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів не вдалося, а тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подав клопотання в якому вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу в порядку заочного розгляду та без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча в контексті положень ч.8 ст.128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується довідкою Укрпошти, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позов не подав, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст.280 ЦПК).

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК).

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково з таких підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Обов`язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 СК України.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст.184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старовижівського районного суду Волинської області 23.12.2021 р. розірвано (а.с. 12).

Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому батьком дитини записаний відповідач ОСОБА_2 (а.с. 7).

Дитина проживає разом із позивачем (а.с. 11).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час розгляду справи встановлено, що сторони проживають окремо, відповідач перестав надавати матеріальну допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач не має можливості забезпечити необхідний і достатній рівень життя дитини.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, сторони є здоровими працездатними особами молодого віку, відповідач інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження наявності інших, передбачених ст. 182 СК України, обставин, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, й про розмір доходів, сторони суду не надали.

За таких обставин справи суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів взяти за основу встановлений державою розмір прожиткового мінімуму на дитину до шести років, який на час розгляду справи становить 2272 грн.

З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст.ст. 182, 184, 191 СК України.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши надані суду докази, суд вважає, що у цій справі відсутні об`єктивні підстави для того, щоб стягувати аліменти у розмірі, в якому просить позивач - 6000 грн. щомісячно, що значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, оскільки жодних доказів про заробіток (дохід) відповідача в розмірі понад 30000 грн. або про витрати, що перевищують заробіток (дохід) відповідача, позивач суду не надала, як і доказів і про його доходи, окрім роздруківок спілкування в соціальних мережах, де відповідач повідомляє про, те, що перебуває в Республіці Чехія та очікує на нову роботу.

Визнаючи розмір аліментів у сумі 3000 грн. суд виходить з необхідності забезпечення прав неповнолітньої дитини сторін у справі та наданих сторонами доказів, а також враховуючи засади розумності і справедливості.

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 4500 грн. позивач надала копію ордера на надання правничої правової допомоги адвокатом Романіком О.О., договір про надання правничої допомоги № 39 від 01.09.2023 р., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, попередній (орієнтовний) розрахунок від 01.09.2023 р., та квитанцію до прибуткового касового ордера від 01.09.2023 р.

Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (50 %) підлягає стягненню встановлений на час звернення позивача до суду судовий збір в розмірі 536,80 грн. (1073,60 грн * 50 % / 100% = 536,80 грн.) та на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2250 грн. (4500 грн * 50 % / 100% = 2250 грн).

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.09.2023 р. і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо учасниками справи не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , адреса місця здійснення юридичної діяльності: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 03.10.2023 р.

Суддя О. Й. Хаврона