Справа № 509/5500/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

18 вересня 2023 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ларіонова С.Б.. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ :

15 вересня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача , в якому просив суд визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 та земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0600 га, кадастровий номер :00:02:006:0370 за адресою садівничий кооператив «Механізаторів», смт. Великодолинське, Овідіольський район, Одеська область.

Разом із позовом, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 та земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0600 га, кадастровий номер :02:006:0370 за адресою: садівничий кооператив «Механізатор», смт. Великодолинське, Овідіопольський район, Одеська область, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

18 вересня 2023 року провадження по справі відкрито.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Підстави для забезпечення позову передбачено статтею 151 ЦПК України.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів..

Судом встановлено що між сторонами дійсно виник спір про право, з приводу спірного садового будинку та земельної ділянки.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, а саме накладення арешту на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 та земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0600 га, кадастровий номер :02:006:0370 за адресою: садівничий кооператив «Механізатор», смт. Великодолинське, Овідіопольський район, Одеська область, не завдає шкоди відповідачу, оскільки накладення арешту на нерухоме майно тимчасово перешкоджає лише відчуженню такого майна, а відтак заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.149-151, 153, 157, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ларіонова С.Б.. про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37) та земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0600 га, кадастровий номер :02:006:0370 за адресою: садівничий кооператив «Механізатор», смт. Великодолинське, Овідіопольський район, Одеська область (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37) право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Суд роз`яснює відповідачу, що він може у відповідності до положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення. Питання про зустрічне забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.С. Козирський