Постанова

Іменем України

20 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 520/16369/13-ц

провадження № 61-6306св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявниця - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос»,

суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Попова Олена Анатоліївна, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси у складі судді Калініченко Л. В. від 13 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Погорєлової С. О., Князюка О. В., від 22 лютого 2023 року.

Зміст заявлених вимог та їх обґрунтування

1. У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В.

2. В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_1 зазначала, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. перебуває виконавче провадження ВП №58790513 з примусового виконання виконавчого листа №520/16369/13-ц, виданого 16 лютого 2016 року Київським районним судом міста Одеси, боржником за яким є вона.

3. Виконавче провадження було відкрито на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. від 03 квітня 2019 року, яку вона не отримувала.

4. Крім того, в рамках зазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем 22 січня 2020 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої здійснено опис квартири АДРЕСА_1 та встановлено обмеження права користування нею.

5. 16 квітня 2020 року постановою приватного виконавця призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання

ПП «Брокбізнесконсалт», яким 04 травня 2020 року складено звіт про незалежну оцінку зазначеної вище квартири.

6. Вважає, що постанови приватного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника та про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а також висновок суб`єкта оціночної діяльності є протиправними та незаконними. Зазначала, що під час складення постанови про опис та арешт майна боржника приватним виконавцем не було повністю відображено інформацію про характеристики квартири та взагалі не було здійснено внутрішнього огляду квартири, що значним чином вплинуло на оцінку майна. Вона була позбавлена можливості надати заперечення і пояснення стосовно цих дій, оскільки її не повідомили про здійснення виконавчих дій.

7. Крім того, посилалася на протиправність здійсненої оцінки спірного майна, оскільки суб`єкт господарювання виготовив звіт без візуального огляду приміщення, на основі поданих замовником документів, без дослідження характеристик і властивостей квартири, що впливає на визначення вартості майна та порушує її інтереси, як боржника у виконавчому провадженні.

8. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд: визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. про опис та арешт майна (коштів) боржника

від 22 січня 2020 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні

від 16 квітня 2020 року; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. по проведенню оцінки майна, а також протиправною оцінку майна, визначену у звіті про незалежну оцінку квартири, загальною площею 210,2 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , дата складання звіту 04 травня 2020 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ПП «Брокбізнесконсалт» та підписаному директором ПП «Брокбізнесконсалт» Богдановою Г. В. та оцінювачем ОСОБА_3 .

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

9. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2021 року, залишеною без змінпостановоюОдеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року, скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

10. Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, вважав доводи скарги необґрунтованими, зазначивши, що приватним виконавцем належним чином здійснено виконавчі дії з опису та арешту майна боржника, призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Звіт про незалежну оцінку майна визнано таким, що відповідає приписам нормативно-правових актів з оцінки майна, заниження вартості об`єкта оцінки не доведено належними та допустимими доказами.

Узагальнені доводи касаційної скарги

11. 22 квітня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Попова О. А., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасуватиухвалуКиївського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

12. Підставою касаційного оскарженняухвалиКиївського районного суду

м. Одеси від 13 вересня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 рокузаявниця зазначає порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Закону України «Про виконавче провадження» та Цивільного процесуального кодексу України.

13. Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги, що оспорювана оцінка була проведена без огляду предмета оцінки. Заявниця акцентує увагу, що ні приватний виконавець, ні суб`єкт господарювання не зверталися до неї з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта.

14. Крім того, здійснюючи опис спірної квартири, приватним виконавцем не було зазначено жодної інформації щодо матеріалів і оздоблення стін, підлоги житлових кімнат та підсобних приміщень, що в свою чергу суттєво впливає на ціну об`єкту. Зазначені в постанові відомості були встановлені лише на основі технічної документації, без здійснення внутрішнього огляду житлового приміщення, а також без попереднього внесення відомостей про проведення виконавчих дій за межами офісу приватного виконавця до системи відомостей щодо здійснення виконавчого провадження.

15. Додатково зауважує, що суд апеляційної інстанції не розглянув її клопотання по витребування доказів, а також не надав правової оцінки її поясненням щодо невідповідності висновків суду першої інстанції правовим висновкам Верховного Суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

16. Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженняухвали Київського районного суду м. Одеси

від 13 вересня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року, відкрито касаційне провадження у справі № 520/16369/13-ц, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

17. Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Попова О. А., у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року.

18. 20 червня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

19. Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року справу

№ 520/16369/13-ц призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року у справі №520/16369/13-ц задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 , загальною площею 210,20 кв. м, в тому числі житловою 115,4 кв. м, що належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення загальної заборгованості за договором споживчого кредиту № 0 від 22 січня 2007 року в сумі 775 053,52 грн та застосовано спосіб реалізації нерухомого майна у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог статті 38 Закону України «Про іпотеку». Відстрочено виконання рішення суду на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

21. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року у справі №520/16369/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено та змінено рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року, виключено із резолютивної частини рішення посилання на відстрочку виконання рішення суду на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». В інший частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року залишено без змін.

22. 16 лютого 2016 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №520/16369/13-ц.

23. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. від 03 квітня 2019 року було відкрито виконавче провадження №58790513 з примусового виконання виконавчого листа №520/16369/13-ц, виданого 16 лютого 2016 року Київським районним судом м. Одеси.

24. Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. від 22 січня 2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника було проведено опис квартири, що знаходиться за адресою: кв. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , на описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користування ним.

25. 16 квітня 2020 року приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №58790513 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП «Брокбізнесконсалт» для визначення ринкової вартості описаного майна.

26. Оцінювачем ПП «Брокбізнесконсалт» ОСОБА_3 складено звіт про незалежну оцінку квартири, загальною площею 210,20 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , складення якого закінчено 04 травня 2020 року.

27. Відповідно до звіту ринкова вартість квартири, яка належить ОСОБА_1 , станом на 16 квітня 2020 року складає 3 318 785,00 грн, що дорівнює еквівалент 121 916,00 дол. США.

28. Згідно з протоколом №537087 проведення державним підприємством «СЕТАМ» електронних торгів від 05 травня 2021 року щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 , лот № 456615, ОСОБА_2 стала переможцем торгів, ціна продажу лота - 2 323 149,50 грн.

29. Відповідно до акту про реалізацію предмета іпотеки від 14 травня

2021 року, виданого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г. В. в рамках виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, переможець торгів перерахував ціну продажу у розмірі 2 323 149,50 грн та отримав відповідний акт, який є підставою для видачі покупцеві свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

30. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №266299707 від 19 липня 2021 року, 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Жосан Т. І. було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Позиція Верховного Суду

31. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

32. Статтею 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

33. Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

34. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

35. Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

36. Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

37. Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

38. Звертаючись до суду із скаргою на дії приватного виконавця, ОСОБА_1 фактично не погоджувалась із вчиненими виконавцем діями щодо опису, арешту та оцінки спірного нерухомого майна.

39. Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

40. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності (пункт 5 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

41. Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

42. Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

43. Згідно з положеннями частин першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються, зокрема якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріал стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

44. Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом (частина шоста статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

45. Норми Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають обов`язок державного виконавця повідомляти боржника про дату та час проведення опису та арешту його майна.

46. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 2-9/11.

47. Встановивши, що приватний виконавець вирішив питання про опис та арешт майна боржника для забезпечення реального виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження», зокрема у оскарженій постанові детально описана квартира, яка є предметом іпотеки, зазначено її характеристики, вона підписана усіма особами присутніми при описі та арешті (виконавцем, представником стягувача, двома понятими, залученими в порядку частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з відсутністю боржника), водночас неповідомлення боржника про дату та час проведення опису та арешту майна не є порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та не свідчить про наявність підстав для скасування такої постанови, суди попередніх інстанцій дійшли загалом правильного висновку про недоведеність вимог скарги ОСОБА_1 про неправомірність дій та актів приватного виконавця щодо опису та арешту спірного майна.

48. Колегія суддів зауважує, що дії виконавця з опису та арешту нерухомого майна на виконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, самі по собі не свідчать про порушення прав боржника у виконавчому провадженні.

49. Необґрунтованими є доводи касаційної скарги щодо відсутності в оскарженій постанові приватного виконавця даних щодо матеріалів і оздоблення стін, підлоги житлових кімнат та підсобних приміщень, що в свою чергу могло вплинути на ціну об`єкту, оскільки спростовуються змістом самої постанови, у якій зазначені всі передбачені пунктом 2 абзацу 3 частини п`ятої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» характеристики квартири, яка була описана.

50. Судами попередніх інстанцій правильно враховано, що вартість майна боржника визначається за взаємною згодою сторін виконавчого провадження, або виконавцем на підставі звіту про оцінку майна, складеного уповноваженим суб`єктом оціночної діяльності (частини перша, друга, четверта статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

51. З урахуванням того, що звернення стягнення відбувалось на об`єкт нерухомого майна - квартиру, залучення приватним виконавцем для проведення оцінки такого майна суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання є такими, що відповідають вимогам частини четвертої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас приписи частини п`ятої указаної статті Закону визначають обов`язок виконавця повідомити сторін про результати оцінки майна, що спростовує доводи заявниці про неправомірність дій виконавця в частині не повідомлення її про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

52. Колегія суддів погоджується також із висновками судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості доводів ОСОБА_1 про протиправність оцінки майна, наведеної у звіті про незалежну оцінку квартири, загальною площею 210,20 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 04 травня 2020 року залученим приватним виконавцем суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ПП «Брокбізнесконсалт».

53. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПП «Брокбізнесконсалт» мало сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, а наведені у виготовленому ньому звіті дані щодо ринкової вартості об`єкта оцінки не спростовані належними та допустимими доказами.

54. Судами попередніх інстанцій правильно ураховано законодавчо встановлений спосіб спростування результатів оцінки шляхом рецензування звіту, положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» щодо порядку проведення рецензування звіту про оцінку майна, а також надано обґрунтовану правову оцінку наданим заявницею документам на підтвердження заниження вартості оцінюваного майна.

55. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

56. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

57. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

58. Суди попередніх інстанцій правильно визначилися із характером спірних правовідносин, надали належну правову оцінку діям приватного виконавця, винесеним ним оскаржуваним постановам, а також поданим заявницею доказам на спростування визначеної з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження» ринкової вартості предмета іпотеки, на який звернуто стягнення на підставі судового рішення, що набрало законної сили, та дійшли загалом обґрунтованого висновку про безпідставність скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В.

59. Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, значною мірою зводяться до переоцінки доказів, яким суди попередніх інстанцій надали належну правову оцінку.

60. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

61. Також необґрунтованими є також посилання касаційної скарги на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при розгляді її скарги, зокрема в частині не витребування матеріалів виконавчого провадження, з огляду на те, що судом апеляційної інстанції досліджувались матеріали виконавчого провадження, з наданням відповідної правової оцінки діям приватного виконавця щодо виконання вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (надсилання документів виконавчого провадження). Зазначені матеріали досліджувались судом апеляційної інстанції з посиланням на матеріали справи №520/16369/13-ц (апеляційне провадження №22-ц/813/1717/23),з урахуванням розгляду декількох скарг ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В., здійснені в межах одного виконавчого провадження.

62. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявниці по суті спору та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, з урахуванням підстав касаційного оскарження, питання вмотивованості висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

63. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 402, 403, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Попова Олена Анатоліївна, залишити без задоволення.

2. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович