233 № 233/4346/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Хомеріки Ю. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

09.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якому просить:

1)здійснити поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2)визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці 570,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , як на частку в спільному майні подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

3)визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці 570,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , як на частку в спільному майні подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що з 24 вересня 1989 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Під час шлюбу, 22 травня 1990 року ними було придбано житловий будинок з надвірними будівлями на земельній ділянці 570,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який був зареєстрований відповідно до договору купівлі-продажу від 22 травня 1990 року в реєстрі № 1-1559 на нього. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23 грудня 1991 року шлюб між ними було розірвано. Виходячи з положень 60-72 СК України, ст. 368 ЦК України просив поділити спірний будинок.

Відповідачка ОСОБА_3 подала суду заяву про повне визнання позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.156-158).

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, як таку, що не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків (а.с. 44-46).

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.08.2023 відкрито провадження у цій справі, справу призначено до судового розгляду по суті, сторонам встановлені строки на подання заяв по суті (а.с. 143-144).

Представник позивача ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду, у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача ОСОБА_1 (а.с.176-177).

Відповідачка ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, в заяві про визнання позову просила розгляд справи проводити у її відсутність (а.с.156-158).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом установлено, що 24 червня 1989 року Відділом ЗАЦС Костянтинівського міськвиконкому зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 402 (а.с.93).

Згідно із Договором купівлі-продажу від 22 травня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєвою Т. В. за реєстровим № 1-1559, ОСОБА_1 є власником жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 570 кв.м.(а.с.83-86).

Право приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване у Костянтинівському бюро технічної інвентаризації 04 червня 1990 року, номер запису 11880, в книзі 28 (а.с.86).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 грудня 1991 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.94).

Згідно із звітом про оцінку майна від 15.08.2023, вартість житлового будинку літ. А-1, загальною площею 46,60 кв.м., розташованого на земельній ділянці з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 складає 100 980 грн.

Вирішуючи справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно із частиною першою Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Оскільки спірне майно - будинок набуте сторонами до 01.01.2004, до спірних правовідносин щодо поділу майна подружжя підлягають застосуванню норми Кодексу про шлюб та сім`ю, ЦК УРСР та Закон України «Про власність».

Відповідно до частини першої статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (що діяв на час виникнення права власності на майно сторін) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Отже, виходячи з контексту наведеної норми, жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 570 кв.м., є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Частиною першою статті 28 КпШС України визначено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу (ч.2 ст.29 КпШС України).

Згідно із п. 9 постанови Пленуму ВСУ № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», - вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу).

Отже, враховуючи рівність часток майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, частка кожного із сторін у праві власності на спірний будинок складає 1/2 частку.

За таких обставин, позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя суд вважає обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), представник позивача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса для направлення поштової кореспонденції: АДРЕСА_3 ), до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме: житловий будинок з надвірними будівлями на земельній ділянці 570,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який придбаний згідно із договором купівлі-продажу від 22.05.1990.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці 570,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці 570,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 22 вересня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. В. Каліуш