Справа № 159/5307/22
Провадження № 2/159/50/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 вересня 2023 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Шишиліна О.Г.,
із участю секретаря судового засідання Панечко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай», ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 25.02.2021 рокуо 07:50 на ділянці а/д М07 Київ-Ковель-Ягодин 365 км. +100м. зв участю автомобіля марки Volkswagen Cаddy НОМЕР_1 під керуванням позивача та автомобіля Renault Megane НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля DAF FA LF 45.250 д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , також цей автомобіль був у зчепленні з причепом MDO TP2C511 д/н НОМЕР_4 сталася ДТП, внаслідок якої, позивачу пошкоджено автомобіль. Постановою Ковельського міськрайсуду від 17.09.2021р. винним у ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 . Його відповідальність була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». Подавши відповідну заяву у страхову до теперішнього часу відшкодування не отримав.
Позивач у судове засідання не з`явився. Його представник адвокат Зуб В.В. в судове засідання на розгляд справи не з`явився, від представника позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутності.
Відповідач ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» в судове засідання не з`явився, відзиву суду не надав, повідомлений судовою повісткою за адресом, який вказаний в реєстрі юридичних осіб, а також електронною поштою. Проте поштове відправлення повернулося без вручення, з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повідомлявся судовою повісткою яка повернулася з відміткою адресат відмовився, відзиву суду не надав, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.
Таким чином, сторони вважаються належно повідомленими про розгляд даної справи.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Беручи до уваги викладене, а також відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником автомобіля Volkswagen Cаddy НОМЕР_1 являється позивач ОСОБА_1 .
З Постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2021р. року вбачається, що ОСОБА_2 визнано винним у скоєні ДТП, яке сталося 25.02.2021 року о 07:50 на ділянці а/д М07 Київ-Ковель-Ягодин 365 км. +100м. зв участю автомобіля марки Volkswagen Cаddy НОМЕР_1 під керуванням позивача та автомобіля Renault Megane НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля DAF FA LF 45.250 д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , також цей автомобіль був у зчепленні з причепом MDO TP2C511 д/н НОМЕР_4 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», про що свідчить діючий станом на 25.02.2021р. Поліс №201027372.
Позивач 04.03.2023р. надіслав ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» повідомлення про ДТП, а також заяву про страхове відшкодування.
Листом від 28.05.2021р. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» надав відповідь на заяву позивача, що страхове відшкодування здійснить після встановлення вини судом вини ОСОБА_2 ..
Листом від 13.10.2021р. позивач надіслав ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» вищезазначену постанову суду про визнання винним у ДТП відповідача ОСОБА_2 .
З повідомлення надісланого адвокатом Зуб В.В. від 07.12.2022р. вбачається, що ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» повідомляється про те, що 14.12.2022р. буде проведено огляд пошкодженого автомобіля позивача з метою визначення розміру збитків.
Згідно ст. 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
В п.22.1 зазначеного закону вказано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В п. 30.1., 30.2 закону вказано, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п.36.2 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: зокрема страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
З наданих суду доказів вбачається, що позивач дотримався вимог передбачених ст.33, 35 Закону. Проте страховик, розміру шкоди у встановлений строк не визначив, свого представника на огляд автомобіля не направив, рішення про здійснення страхового відшкодування не прийняв, страхову виплату не здійснив. За таких підстав суд приходе до висновку, що позивачем обґрунтовано на підставі п.34.3 Закону самостійно залучено експертадля визначення розміру шкоди.
Крім того,відповідно до п.34.3 Законустраховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи, що склали 3500 грн. (рахунок фактура, квитанція про оплату)
Відповідно до ст.23 ЦК України морально шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не забезпечує відшкодування моральної шкоди яка завдана у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
В п.9 Постанови ПВСУ №4 від 31.03.1995р. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Позивачем розмір моральної шкоди обґрунтовується моральними стражданнями, які виявилися у незручностях внаслідок позбавлення можливості користуватися автомобілем, а також стражданнями у втраті довіри в порядність людей. Будь-яких доказів із цього приводу не надав.
Враховуючи, позов підлягає задоволенню, суд вважає, що вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.
Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За змістом ч.5 ст.137 ЦПК України суд не може, самостійно зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
ВС у Постанові від 03.10.2019р. по справі №922/445/19 вказав, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено.
Оскільки судові витрати не перевищують наданого позивачем попереднього розрахунку судових витрат на залучення адвоката, та за відсутності буд-яких спростувань зі сторони відповідачів, суд приходить до висновку, що зазначені вище судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в порядку ст.141 ЦПК України.
Інші документи наявні у справі не спростовують висновків суду.
Керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 79,88, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-
Позов задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 22.09.2023р.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН