КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5779/2023
справа №361/2908/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Нежури В.А., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Радзівіл А.Г.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, 3% річних та інфляційних втрат,-

встановив:

У липні 2022 року до суду звернулось ПАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" з позовом про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, 3% річних та інфляційних втрат згідно статті 625 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відкритий на підставі паспорта точки розподілу особовий рахунок № НОМЕР_1 на послугу розподілу електричної енергії до будинку АДРЕСА_1 підтверджує споживання електричної енергії за вказаною адресою, що в свою чергу свідчить про приєднання відповідача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщено на головній сторінці веб-сайту позивача за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Споживаючи електричну енергію за вказаною адресою, відповідач акцептував умови зазначеного Договору.

Вказує, що Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не доступна на період воєнного стану, тому перевірити актуальну інформацію про власника не вдалося.

Відповідно до пункту 2.1 Договору позивач надає відповідачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП № 309 від 14 березня 2018 року, та Кодексом системи розподілу затвердженим постановою НКРЕКП № 310 від 14 березня 2018 року, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Згідно пункту 6.2 Договору відповідач, зокрема, зобов`язаний виконувати умови цього Договору, а також невідкладно повідомляти позивача про недоліки в роботі вузла вимірювання.

Зокрема, пунктом 8.6 Договору передбачено, що у разі порушення розрахункового обліку з вини відповідача, він сплачує позивачу вартість не облікованої електроенергії, визначену відповідно до вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ). Відповідно до пункту 8.7 Договору відповідач звільняється від відповідальності перед позивачем відповідно до вимог пункту 8.6 цього Договору лише якщо доведе, що порушення виникли з вини позивача або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Вказує, що технічною перевіркою 17 вересня 2021 року, проведеною у відповідача, виявлено порушення ПРРЕЕ втручання в роботу засобу комерційного обліку електричної енергії з метою зміни його показів шляхом використання магніту постійної дії. За підсумками перевірки складено акт № К045663.

На підставі висновку експерта за результатами проведеного електротехнічного дослідження, у відповідності до вимог пункту 8.4.4 ПРРЕЕ та згідно пункту 8.4.2.3, 8.4.11 ПРРЕЕ нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, у розмірі 21 341,86 грн. Вартість проведення експертизи лічильника у розмірі 11 887,20 грн. (з ПДВ) відповідно до абзацу 7 пункту 8.4.4 ПРРЕЕ, покладається на відповідача. Таким чином, загальна сума стягнення внаслідок виявленого порушення ПРРЕЕ складає 33 229,06 грн.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 8.2.7 ПРРЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випаду недотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Копія протоколу засідання комісії разом з розрахунком вартості не облікованої електроенергії направлені відповідачу відправленням № 319, вручені відповідачу 25 січня 2022 року.

Вказує, що оскільки відповідач отримав розрахунок заборгованості та не сплатив його, з відповідача слід стягнути 3% річних та інфляційні втрати від простроченої суми з дати прострочення зобов`язання та до дня подачі позову.

В ході розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій вказав, що після зверенння до суду з позовом відповідачем сплачено 21 341,86 гривень в рахунок відшкодування вартості безобліково використаної електроенергії.

Мотивуючи наведеним, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача вартість проведення експертизи лічильника, інфляційні втрати та 3% річних, що становить 15 780,64 гривень, а також судовий збір у розмірі 2 481,00 гривень.

Броварський міськрайонний суд Київської області рішенням від 10 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" подано апеляційну скаргу.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильного визначення правовідносин між учасниками справи.

Вказує, що позивач не є енергопостачальником, а є лише оператором системи розподілу електричної енергії. Постачання електроенергії відповідачу з 01 січня 2019 року здійснює інша особа, яка не є учасником цієї справи. Звертає увагу, що ПКЕЕН, відповідно до яких було розроблене положення, втратили чинність ще 26 червня 2018 року, тобто до виявлення у відповідача порушення. Станом на час виникнення спірних правовідносин, такі вже регулювалися нормами ПРРЕЕ, в яких застосовуються відмінні від ПКЕЕН підходи регулювання реформованого ринку електричної енергії.

Зазначає, що проведення експертизи засобу обліку електричної енергії відбулося у повній відповідності до вимог п. 8.4.4 чинних ПРРЕЕ спеціалізованою організацією, яка має право на її проведення відповідно до законодавства.

Вказує, що сплативши 21 341,86 грн вартості не облікованої електроенергії після відкриття провадження по справі, відповідач фактично визнав частину позовних вимог, отже й похідна від них частина вимог відповідно до приписів абзацу 7 пункту 8.4.4 ПРРЕЕ також підлягає стягненню з відповідача, оскільки проведення експертизи лічильника, за яку позивачем сплачено 11 887,20 грн. (з ПДВ), здійснено позивачем на виконання приписів ПРРЕЕ в межах розгляду акту про порушення №К045663 від 17 вересня 2021 року, на підставі якого й було нараховано вартість не облікованої електроенергії.

Вказує, що стягнення витрат на проведення позивачем експертного дослідження прямо передбачено чинним нормативно-правовим актом, що регламентує порядок фіксації виявленого порушення, нарахування вартості необлікованої електроенергії та розподіл витрат між учасниками ринку електричної енергії.

Зазначає, що згідно пункту 2.1.8 ПРРЕЕ для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має звернутися до позивача з відповідною заявою та надати підтверджуючі документи.

Зважаючи на те, що з 12 серпня 2015 року відповідач вимоги пункту 2.1.8 ПРРЕЕ не виконав, не повідомив позивача про зміну власника електроустановки, позивач не міг знати про зміну власника. Вказану інформацію позивач отримав лише 25 жовтня 2021 року з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, який відповідач надав позивачу на засіданні комісії.

Після засідання комісії по розгляду акту про порушення, яке відбулося 25 жовтня 2021 року, відповідач не актуалізував свої персональні дані в облікових даних позивача, зокрема не змінив та не повідомив про свою адресу, відмінну від адреси споживання. Тому відповідно до абзацу 6 пункту 8.2.6 ПРРЕЕ запрошення було направлено на ім`я споживача, яке містилося в облікових даних позивача, на адресу, де було виявлене порушення.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" вартість проведення експертизи лічильника, інфляційні втрати та 3% річних станом на дату подання позову у розмірі 15 780,64 грн.

16 лютого 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду та 21 лютого 2023 року на поштову адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 .

Вказує про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат за проведення експертизи лічильника, оскільки порушено порядок проведення експертизи.

Зокрема пунктом 2.9 Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів визначено, що за результатми експертизи складається акт проведення експертизи лічильника електроенергії у трьох, або у разі встановлення лічильника на сходовій клітці, чотирьох примірниках відповідно до форми, наведеної у додатку 2 (по одному для споживача; організації, у віданні якої перебуває будинок; енергопостачальника і Держспоживстандарту).

Вказує, що матеріали справи не містять доказів про направлення відповідачу акту-повідомлення про направлення на експертизу лічильника та акту проведення експертизи лічильника електроенергії.

Звертає увагу на порушення пункту 2.8 Положення, а саме порушення 20-ти денного строку проведення експертизи.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують те, що установа, яка проводила експертизу, має дозвільні документи для її проведення.

Вказує, що рахунок-фактура не підтверджує факт оплати позивачем вартості експертизи.

Щодо вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних вказує, що абзацом 1 пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Відтак уважає, що ця вимога позивача не відповідає чинному законодавству України та є неправомірною.

Просить суд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд робить висновок, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши в задоволенні позову в частині стягнення витрат на проведення експертизи, суд першої інстанції вказав, що такі вимоги є недоведеними, а відтак задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять належних доказів повідомлення відповідача ОСОБА_1 про наявну заборгованість нараховану за безобліково використану електроенергію, а тому відсутні підстави для задоволення вимог в цій частині.

Колегія суддів не може повністю погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом установлено, що 05 червня 2000 року між ОСОБА_2 та ДАЕК "Київобленерго" укладено договір №050-123 про користування електричною енергією (а.с.11).

Пунктом 1.1 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії визначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як посулги операторам системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно із заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору позивач надає відповідачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП № 309 від 14.03.2018р., та Кодексом системи розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018р., за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Згідно пункту 6.2 Договору, відповідач, зокрема, зобов`язаний виконувати умови цього Договору, а також невідкладно повідомляти позивача про недоліки в роботі вузла вимірювання. Відповідно до пп. 5,7 п. 7.1 Договору позивач має право складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) відповідача умовам договору про розподіл електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці, а також вимагати від відповідача відшкодування збитків, завданих порушенням допущеними ним під час користування електричною енергією.

Зокрема, пунктом 8.6 Договору передбачено, що у разі порушення розрахункового обліку з вини відповідача він сплачує позивачу вартість не облікованої електроенергії, визначену відповідно до вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ). Відповідно до п. 8.7 Договору, відповідач звільняється від відповідальності перед позивачем відповідно до вимог пункту 8.6 цього Договору лише якщо доведе, що порушення виникли з вини позивача або внаслідок дії обставин непереборної сили (а.с.7-10).

З даних паспорту точки/точок розподілу електричної енергії установлено, що за адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Паспорт точки розподілу складено 12 жовтня 2021 року (а.с.6).

З даних акту про порушення №К045663 від 17 вересня 2021 року, складеного майстром ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_1 установлено, що за результатами проведеної перевірки виявлено порушення споживачем п.2.3.1, п.2.3.2, п.2.3.3, п.2.3.4, п.5.5.5 ПРРЕЕ 6.4.2, що відповідає порушенням п.8.4.2. З вказаний актом ознайомлений ОСОБА_2 , про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі. У графі зауваження вказав "зауваження на комісії" (а.с.13).

З даних протоколу №45 засідання комісії по розгляду акту №К045663 від 17 вересня 2021 року про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії установлено, що членами комісії вирішено розгляд даного акту про порушення перенести на іншу дату та повідомити споживача про дату засідання належним чином (а.с.14).

З даних протоколу №100 від 25 жовтня 2021 року по розгляду акту №К045663 від 17 вересня 2021 року про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії установлено, що ОСОБА_1 висловив свою незгоду із складеним актом (а.с.17).

З даних висновку експерта Пампухи Г.Г. №9870 від 30 листопада 2021 року за результатами проведення електротехнічного дослідження установлено, що наданий на дослідження металевий предмет є постійним магнітом. При прикладанні наданого на дослідження магніту до різних бокових сторін чорної кришки лічильника електричної енергії СА4-5001, серійний номер №5409649, 1997 року випуску, облік спожитої електроенергії припинився на весь період впливу. Встановлення на лічильник наданого на дослідження магніту дозволяє здійснювати безоблікове користування електроенергією (а.с.19-25).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вказує на таке.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок проведення експертизи лічильника електроенергії регулюється наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 червня 2003 року № 322 "Про затвердження Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів".

Пункт 1.2. Положення передбачає, що застосування цього Положення є обов`язковим для енергопостачальннх організацій усіх форм власності та громадян.

Відповідно пункту 1.5 Положення проведення експертизи лічильників електричної енергії здійснюється комісією у складі представників енергопостачальника та територіального органу Держспоживстандарту.

Проте експертиза лічильника була проведена з порушенням пункту 1.5 Положення без учасника Держспоживстандарту.

Згідно абзацу 4 пункту 2.2. Положення експертиза лічильника, який належить споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності споживача (за його бажанням).

Відповідача про місце, дату та час проведення експертизи лічильника не було повідомлено.

Відповідно до пункту 3.1 Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів затвердженого наказом Міністерства плаива та енергетики №322 21 червня 2003 року вартість робіт, пов`язаних з проведенням експертизи лічильника, складається з вартості робіт енергопостачальника та вартості повірки.

Пунктом 3.2 визначено, що у разі висновку комісії, що пошкодження або неправильна робота лічильника сталася з вини споживача, він відшкодовує вартість робіт, пов`язаних з проведенням експертизи.

З даних рахунку-фактури №СФ-0811211 на оплату експертних послуг від 08 листопада 2021 року установлено, що платником зазначено ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі". У графі назва вказано "проведення електротехнічного дослідження відповідно до договору № від 21 лютого 2020 року та заяви вх.№511 від 05 листопада 2021 року. СА4-5001 зав.№5409649". Всього 9906,00 гривень (без ПДВ). Також вказано, що рахунок дійсний до сплати до 22 листопада 2021 року (а.с.18).

Разом з цим, позивачем під час розгляду справи у суді не надано доказів оплати проведеної експертизи, відтак не підтверджено, що такі витрати були ним дійсно понесені та у заявленому розмірі.

Додані до апеляційної скарги лист №584 від 08 листопада 2021 року та витяг №240 з реєстру платників податку на додану вартість апеляційний суд не оцінює, оскільки такі подані з пропуском встановленого процесуальним законом строку, обгрунтувань щодо неможливості подання цих доказів до суду першої інстанції апеляційна скарга не містить. Посилання скаржника на введення воєнного стану в Україні само по собі не підтверджує неможливість вчинення певної процесуальної дії, натомість причин, що об`єктивно не залежали від скаржника, в апеляційній скарзі не наведено.

Частиною 3 статті 367 ЦПК України визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відтак, апеляційним судом додані до апеляційної скарги докази не приймаються, справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки експертиза проведена, а тому є оплаченою, колегія суддів відхиляє як необґгрунтовані.

Окрім цього, доданий рахунок-фактура №СФ-0811211 від 08 листопада 2021 року не є доказом оплати послуг ТОВ "Незалежний інститут судових експертиз". Сам по собі рахунок-фактура не є фінансовим документом, якій свідчить про оплату послуг, відтак не підтверджує здійснення позивачем таких витрат.

Також колегія суддів звертає увагу, що з наданого рахунку-фактури не можливо установити, що такий стосується проведення експертизи лічильника відповідача, оскільки матеріали справи не містять ні договору № від 21 лютого 2020 року, ні заяви вх.511 від 05 листопада 2021 року.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині недоведеності вимог щодо стягнення витрат на оплату експертних послуг, доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не був повідомлений про нараховану заборгованість, оскільки ОСОБА_1 був присутній на засіданні комісії 25 жовтня 2021 року по розгляду акту про порушення від 17 вересня 2021 року, поштове відправлення із вмістом копії протоколу та розрахунок заборгованості отримано споживачем.

Посилання ОСОБА_1 на абзац 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", відповідно до якого до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, апеляційний суд відхиляє, з огляду на те, що у цьому випадку інфляційні нарахування, проценти річних нараховані не за неповне внесення плати за спожиті житлово-комунальні послуги, а на заборгвоаність внаслідок виявлення порушення користування електричною енергією.

Відтак, ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення.

У зв`язку із порушенням за час прострочення виконання грошового зобов`язання базою нарахування індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, є розмір безоблікового використання електроенергії.

Матеріалами справи підтверджено, що розмір безоблікового використання електроенергії складає 21 341,86 гривень.

Відтак, розмір 3% річних за період з 25 лютого 2022 року по 04 липня 2022 року становить 228,04 гривень. Розрахунок здійснено 21 341,86 грн (сума боргу) *3% (процентна ставка)/100%*130 (кількість днів)/365 (днів у році)=228,04 гривень.

Інфляційні втрати становлять 3 004,63 гривень. Розрахунок здійснено у період з 01 березня 2022 року по 04 липня 2022 року індексація на суму 21 341,86 грн. [Сукупний індекс інфляції) = 104,50% * 103,10% * 102,70% * 103,10% = 114,079% (за період березень 2022 - червень 2022) [Інфляційні нарахування] = 21 341.86 грн. (сума боргу) * 114,079% (сукупний індекс).

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає, що із відповідача на користь позивача відповідно до статті 625 ЦК України підлягає стягненню 3 232,67 гривень.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Установлено, що за зверненння до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 гривень (а.с. 37).

За результатами розгляду апеляційної скарги позов ПАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог задоволено на 20,49%.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за звернення до суду із позовом у розмірі 508,35 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду із апеляційною скаргою ПАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" сплачено судовий збір у розмірі 3 721,50 гривень.

Відтак, з відповідача на користь позивача з урахуванням положень статті 141 ЦПК України слід стягнути 762,54 гривень.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості експертних послуг, інфляційних втрат та 3% річних задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" згідно статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання 3232,67 гривень, що складається із 3% річних у розмірі 228,04 гривень та інфляційних витрат у розмірі 3004,63 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" судовий збір за звернення до суду із позовом у розмірі 508,35 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" судовий збір за звернення до суду апеляційної інстанції у розмірі 762,54 гривень.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі", , адреса: 04136, м. Київ, вулиця Стеценка, 1а.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 26 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова