Справа № 466/6575/22
Провадження № 2/466/530/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Філевич У.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Візняк О.О. про усунення від права на спадкування,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

В обгрунтування позову ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Спадкоємцями за законом в рівних частинах є її діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері прийняли, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. На час смерті, ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1 . Однак, оскільки за життя спадкодавець не здійснила державну реєстрацію права власності на вказану квартиру, постановою приватного нотаріуса ЛМНО Візняк О.О. відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку спадкового майна, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду із даним позовом про визнання права власності на спадкове майно. Вважає, що його частка у спадковому майні становить 1/2, оскільки інша 1/2 частка має належати його братові ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав вимоги позовної заяви та дав пояснення, аналогічні змісту позову.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов про усунення ОСОБА_1 від спадкування, який об`єднаний із первісним позовом у одне провадження.

Зустрічний позов мотивує тим, що ОСОБА_1 не має права на спадкування майна після смерті матері, так як не виконував свого обов`язку по догляду за нею, та повинен бути усунений від права на спадкування. ОСОБА_3 була особою похилого віку, потребувала догляду через стан здоров`я, оскільки часто скаржилась на погане самопочуття, періодично перебувала на стаціонарному лікуванні, не могла обходитись без сторонньої допомоги. ОСОБА_5 маючи місце проживання поруч з помешканням матері, жодного разу не провідав її, не надав матеріальної допомоги, не цікавився її станом здоров`я. Не брав участі ОСОБА_1 і у похованні матері. Усі фінансові витрати та організаційні процеси було проведено ОСОБА_2 . На думку відповідача позивача за зустрічним позовом, такі обставини об`єктивно вказують на справедливість в усуненні ОСОБА_1 від права на спадкування майна померлої матері ОСОБА_3 , який не надав матері за життя жодної допомоги та підтримки, але разом з тим переслідуючи мету безпідставного збагачення звернувся до нотаріуса за прийняттям спадщини.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримала зустрічну позовну заяву та дала пояснення, аналогічні її змісту.

Третя особа приватний нотаріус ЛМНО Візняк О.О. у судове засідання не з`явилась.

Заслухавши доводи учасників процесу, пояснення свідків, вивчивши надані письмові докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

На час смерті, ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 04 липня 2011 року, яке видане на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 04 липня 2011 року.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 не здійснила державну реєстрацію права власності на вказану квартиру, через що постановою приватного нотаріуса ЛМНО Візняк О.О. було відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку спадкового майна.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Cуду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року по справі N 523/3522/16-ц зазначено, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права а неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Згідно ст.382 ЦК України квартира є об`єктом права власності.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, у випадку, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає підставними, обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Допитаний як свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що у матері ОСОБА_3 почались проблеми із здоров`ям з 2015 року, потребувала сторонньої допомоги. ОСОБА_6 жив у Вінницькій області, приїжджав до матері рідко, зокрема у 2020 році він був півмісяця у січні, а потім приїхав у червні. У ці періоди ОСОБА_7 не міг бути біля матері, то був біля неї брат ОСОБА_8 . Вважає, що такого догляду з боку брата було недостатньо.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що жив по сусідству з ОСОБА_10 , вона часто хворіла останній рік перед смертю, за нею більше доглядав син ОСОБА_11 , ОСОБА_8 він не бачив. ОСОБА_3 жалілась, що рідко син ОСОБА_8 до неї приїжджає і приділяє їй мало уваги.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що її батько ОСОБА_5 проживає у м.Немирові Вінницької області. У бабці ОСОБА_3 вона бувала часто. Майже до самої смерті бабця, хоча і хворіла, сама собі давала ради. Частіше її навідував ОСОБА_7 , а батько ОСОБА_5 рідше, однак, коли приїжджав, то надавав їй допомогу і коштами і продуктами, і ліками. У червні місяці 2020 року ОСОБА_5 був з матір`ю майже місяць, бо ОСОБА_7 не міг з нею бути у цей період, і за пару днів як він поїхав вона померла.

П.5 ст.1224 ЦК України передбачає, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Безпорадним необхідно розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою є хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, і потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в і умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити І підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка її усвідомлювала.

Представником відповідача не надано доказів того, що спадкодавець ОСОБА_3 в силу свого віку чи стану здоров`я потребувала сторонньої допомоги, а відповідач ОСОБА_1 ухилявся від надання такої допомоги.

З показань свідків, допитаних за клопотанням відповідача не вбачається ознак ухилення ОСОБА_13 від виконання свого обов`язку по відношенню до своєї матері ОСОБА_3 . Недостатність піклування з його боку, як вважає ОСОБА_2 , не є достатньою підставою, на переконання суду, для усунення його від спадкування.

Відтак, позов ОСОБА_2 про усунення від спадкування ОСОБА_1 суд вважає недоведеним та таким, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,12,81,82, 263,265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1219, 1224 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення від спадкування ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г. Б. Білінська