Справа № 309/3161/23
Провадження № 2/309/564/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Плиска А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем вона проживала у шлюбі, який розірвано за рішенням Хустського районного суду від 26.09.2012р. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час вже досягла повноліття та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на її утриманні.

За рішенням Хустського районного суду від 26.11.2018 року, змінено розмір раніше присуджених аліментів та стягнуто на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі по 1800 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

На даний час така сума аліментів є явно недостатньо, оскільки дитина росте і збільшуються витрати на її утримання, розвиток, навчання. У своєму позові позивачка просить суд винести рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина встановивши їх в сумі 3500 гривень.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Грицак Я.В. подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності з врахуванням доводів зазначених у відзиві на позов. Позовні вимоги визнав частково у розмірі 2500 грн.

У відзиві доданому до матеріалів справи відповідач зазначає, що він не в змозі сплачувати кошти на утримання неповнолітнього сина у заявленому позивачкою розмірі, оскільки не має постійного місця роботи, лиш періодично виїжджає на заробітки за кордон. На даний час також знаходиться на заробітках у Чеській Республіці. Вважає, що їхній з позивачкою син є матеріально забезпеченим, оскільки ніде не навчається, а працює за кордоном зі своїм дідусем. Відповідач зазначає, що не володіє на праві приватної власності жодним майном та корпоративними правами в юридичних компанія. Як на підставу заперечень проти позову, відповідач вказує, що 10.05.2014 року він уклав шлюб з ОСОБА_6 , від якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти знаходяться на його утриманні, оскільки дружина ніде не працює. При винесенні рішення просив суд врахувати той факт, що на його утриманні знаходиться батько пенсіонер. Зважаючи на вказані обставини не заперечив проти задоволення позову у сумі 2500 грн.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачкою.

За рішенням Хустського районного суду від 26.11.2018 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1800 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2833гривень.

Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дітей, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану.

Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну їх розміру.

У відзиві на позов та доданих до нього документів, вбачається що відповідач 10.05.2014 року уклав шлюб з ОСОБА_6 від якого народилося двоє неповнолітніх дітей, відтак він не в змозі сплачувати кошти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі заявленому позивачкою.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідач заявляє, що виїхав на заробітки в Чеську Республіку ще до початку повномасштабного вторгнення в Україну і перебуває на заробітках по теперішній час. Таким чином, суд констатує, що відповідач не є безробітною особою, а постійно перебуває на заробітках за кордоном.

Також суд відхиляє аргумент відповідача про наявність у нього на утриманні батька похилого віку, оскільки ним не доведено, що батько перебуває на його утриманні.

Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 26.11.2018 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів.

Водночас суд враховує те, що відповідач 10.05.2014 року уклав шлюб з ОСОБА_6 , від якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З урахуванням наведеного та виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку, що слід позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються, на підставі рішення Хустського районного суду від 26.11.2018 до 3000 грн. але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,354 ЦПК України, ч.2,5 ст.150; ст.ст.180,181,182,192 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що встановлений рішенням Хустського районного суду від 26.11. 2018 року у справі №309/2035/18 та стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 3000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_1 на користь держави 1073,60 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.