Справа № 308/8239/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Передерій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила наступне: 28.03.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.01.2009 року серія НОМЕР_1 було розірвано.

В даному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент подання позову не досяг повноліття (18 років), однак є студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціалізацією інженерія програмного забезпечення Природно-гуманітарного фахового коледжу Державного вищого навчального закладу УжНУ.

Причиною розірвання шлюбу в 2009 році стала зрада чоловіка.

Позивачка вказує, що через певний проміжок часу позивач ОСОБА_4 пробачила зраду своєму чоловікові і враховуючи, що в сторін був спільний син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спробували відновити відноси та зберегти сім`ю. Відповідно з 2010 року знов почали проживати спільно, але без офіційної реєстрації шлюбу.?

Підчас спільного проживання без реєстрації шлюбу у сторін народився ще один син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому на момент подання позову виповнилось 8 років.

На початку 2023 року між сторонами почались конфлікти, необґрунтовані та нічим не спровоковані образи, зі сторони відповідача на адресу позивачки, які мали наслідком повне та без поворотне для сторін припинення сімейних відносин. Як згодом стало відому позивачу у відповідача на разі є інша жінка, з якою він спільно проживає, що по суті тільки тепер для позивача стає зрозуміли причини всіх конфліктів та образ зі сторони відповідача на її адресу, та байдужості відповідача, як до неї так і повна байдужість в матеріальному утримані від батька спільних дітей.

Намагання в позасудовому порядку вирішити питання матеріального забезпечення дітей виявились без результативними відповідь одна старший син практично повнолітній, а на іншого немає грошей бо має іншу сім`ю.

Вказує, що як наслідок позивачка вимушена звернутись до суду з цим позовом про примусове стягнення аліментів з батька на їх утримання, адже її періодичні та нестабільні доходи є недостатніми для повного та гармонійного забезпечення дітей, які проживають з нею, а батько самоусунувся від їх утримання.

Зазначає, що з відомої позивачу інформації, та яка частково підтверджена витягами з загально доступних та відкритих реєстрів, ОСОБА_2 є приватним підприємцем з 09.08.2001 року основний вид діяльності (Оптова торгівля продуктами харчування та роздрібна торгівля) та є найманим працівником за посадою торгового агента/менеджера в ТОВ «СТРАЙВЕР» (код 22109252) відповідно його дохід в середньому на місяць складає 50 000,00 -60 000,00 грн.

Будь яких інших утриманців відповідач не має, за станом здоров`я не має ніяких вад є працездатним, відтак всі доходи витрачає виключно на свої потреби будь-якої матеріальної підтримки позивачу на дітей не дає, що є несправедливим, адже таким чином він весь тягар по утриманню спільних дітей переклав виключно на матір.

На підставі вище викладеного та наведеного позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 понесені судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не прибули, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача ОСОБА_6 на адресу суду надійшла заява про можливість розгляду справи у їх відсутності, у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Судове засідання у справі було призначене на 25.09.2023 року на 15 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 25.09.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.01.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого 14.01.2009 року серія НОМЕР_1

В даному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 виданого 15.02.2006 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтво про народження серії НОМЕР_3

Згідно з витягу з картки про реєстрацію Форми Б ЖРЕР № 5 м. Ужгород вбачається, що спільно з позивачкою проживають її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ..

Згідно довідки завідувача навчальної частини ПГК ДВНЗ «УжНУ» ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціалізацією інженерія програмного забезпечення Природно-гуманітарного фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «УжНУ».

Згідно довідки начальника головного управління О. Петріченко повідомлено, що згідно даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків громадянин ОСОБА_2 за період з 01.01.2022 року по 15.05.2023 року, останньому нараховано заробітну плату у сумі: січень -2022 року - 6821,12 грн., лютий 2022 року 7540,25 грн., березень 2022 року 7373,66 грн. квітень 2022 року 7286,83 грн. травень 2022 року 7482,85 грн., червень 2022 року 7567, 21 грн., липень 2022 року - 7584,84 грн., серпень 2022 року 7761,61 грн., вересень 2022 року 7761,61 грн. жовтень 2022 року 7761,61 грн., листопад 2022 року 8 812,05 грн., грудень 2022 року 11 639,62 грн. січень 2023 року 3272,79 грн., лютий 2023 року 8000 грн., березень 2023 року 9000 грн.

Разом з тим, згідно інформаційно комунікаційних систем ДПС України ФОП ОСОБА_2 задекларовано доходу від здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування за 2022 рік в сумі 3863978 грн. За період з 01.01.2023 року податкових декларацій ФОП ОСОБА_2 не подавалась.

Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні.

Згідно цього ж закону визначений розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2023 року у розмірі 6 700 грн.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів у 2023 році становить: для дітей віком від 6 до 18 років 1416,50 грн. (2833 грн. х 50 %).

Аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України.

Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_3 повноліття та стягнення з відповідача аліментів на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Що стосується витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, як зазначено у висновках Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно постанови Верховного Суду у справі № 922/3812/19, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано будь які докази на підтвердження понесених витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, додано договір №18/ц про надання правової допомоги, однак до нього не долучений акт виконаних робіт та вартість наданих адвокатських послуг, тому суд позбавлений можливості достовірно встановити розмір та порядок обчислення витрат на професійну правничу допомогу. Також, суду не надано квитанції про сплату витрат на правову допомогу.

Також, позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви в частині стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 55, 180, 181, 182, 184 СК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 , серія і номер паспорту суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_6 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч гривень 00 коп.), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову (19.05.2023) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 , серія і номер паспорту суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_6 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч гривень 00 коп.), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову (19.05.2023) і до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 , серія і номер паспорту суду не відомі, на користь Державного бюджету України, витрати із сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова