Справа № 461/4206/22 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/893/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бачинського О.М. на додаткове рішення Галицького районного суду м.Львова від 22 березня 2023 року у справі за заявою представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24.02.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди було задовольнено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 21365,15 грн. та моральну шкоду в розмірі 600 грн.

У березні 2023 року до суду першої інстанції представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали заяви про ухвалення додаткового рішення, а саме про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яке не було вирішено при ухваленні рішення.

Додатковим рішенням Галицького районного суду м.Львова від 22 березня 2023 року заяви представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правову допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2721,55 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 272,15 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Бачинський О.М., подавши апеляційну скаргу.

Вважає зазначене додаткове рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, зважаючи на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та не відповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що суд не мав права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи, оскільки відповідна заява зі сторони відповідача на адресу суду не надходила.

Просить змінити додаткове рішення Галицького районного суду м.Львова, задовольнивши заяви повністю пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції враховувавши предмет спору, розгляд справи в заочному провадженні, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, ціну позову, прийшов до висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу за заявою від представника позивача ОСОБА_2 до 5000 грн. та за заявою від представника позивача ОСОБА_3 до 500 грн. Крім того, оскільки позов було задоволено частково, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. а тому фактично підлягають до стягнення з ОСОБА_4 за заявою адвоката Семенюк С.Я. 2721,55 грн. (21365,15/39068*5000) та за заявою адвоката Бачинського О.М. 272,15 грн. (21365,15/39068*500).

Колегія суддів не погоджується з такою позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Встановлено, що 01 липня 2022 року між позивачем та адвокатом Семенюк Соломією Ярославівною було укладено договір про надання (правової) допомоги.

З п. 2.2. вказаного договору вбачається, що вартість правничої допомоги за супровід судової справи в суді першої інстанції становить 15000 гривень.

Відповідно до акту-приймання передачі наданої правничої допомоги від 08 березня 2023 року, вартість правничої допомоги за супровід судової справи в суді першої інстанції становить 15000 грн., що включає здійснені наступні дії: консультацію, підготовку стратегії у справі, збір та аналіз документів, формування питань та доказів, підготовку, написання та відправлення претензії щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди відповідачу, написання та подачу позову в суд, формування пояснень по справі.

Відповідно до акту прийому передачі коштів позивач ОСОБА_1 , та адвокат Семенюк С.Я, підтвердили, що кошти в сумі 15000 згідно з договором про надання (правової) допомоги від 01 липня 2022 року у готівковій формі сплачені клієнтом адвокату.

Крім того, з матеріалів заяви адвоката Бачинського О.М. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що 10 січня 2023 року між позивачем та адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем було укладено договір про надання (правової) допомоги.

Відповідно до акту наданої правової допомоги № 1, адвокатом були надані наступні послуги:

підготовка та участь в засіданні Галицького районного суду м. Львова 12.01.2023 року о 11:30 вартістю 1625 грн.

підготовка та подання до суду заяви про розгляд справи без участі представника позивача вартістю 812,50 грн.

підготовка та подання до суду заяви про заочний розгляд справи із постановленням заочного рішення вартістю 812,50 грн.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою .

Встановлено, що при зверненні з позовною заявою позивачем було долучено документи, що стверджують отримання правничої допомоги та попередній ( орієнтовний ) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В позовній заяві позивачем ставилась вимога про стягнення на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат та надавався орієнтований розрахунок судових витрат, проте сторона відповідача не заявляла вимог щодо їх зменшення.

Учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх порушених прав внаслідок неправомірних дій відповідача, що зумовило необхідність отримання професійної правничої допомоги, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, судові витрати покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з ОСОБА_4 слід стягнути за заявою адвоката Семенюк С.Я. 8203,06 грн. (21365,15/39068*15000) та за заявою адвоката Бачинського О.М. 1777,33грн. (21365,15/39068*3250)

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника представника ОСОБА_1 адвоката Бачинського О.М. задовольнити.

Додаткове рішення Галицького районного суду м.Львова від 22 березня 2023 року змінити в частині визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .) за заявою ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП : НОМЕР_2 , проживає за адресою, АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8203,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ((РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .) за заявою ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП : НОМЕР_2 , проживає за адресою, АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1777,33грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.