Справа № 337/2607/23
Провадження № 2/337/1004/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Волошина Н.В.

розглянувши у відритому судовомузасіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи його тим, що він є батьком малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а дитини, відповідачка ОСОБА_3 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Просить позбавити відповідачку ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї аліменти на утримання сина у розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 24.05.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, визначено про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження.

Ухвалою суду від 18.07.2023 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просив його задовольнити. Крім того, суду поясив, що він з сином разом з 2013 року, останній раз мати відвідувала сина у 2019 році, з цього часу немає жодних контактів з нею. Відповідачка не піклується про сина, не допомагає його утримувати, забезпечує всім необхідним сина лише він, він піклується про нього, займається його вихованням та розвитком. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подала.

Як вбачається з витягу реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 06.08.2023 року, відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , саме за цією адресою відповідачка повідомлялася про розгляд справи судом. Повістка з викликом до суду повернута суду з відміткою поштового відділення зв`язку « Адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, судом було здійснено запит до головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону ОСОБА_3 .

Як вбачається з відповіді, ОСОБА_3 , 23.12.2019 року виїхала з України до Брюселю і більше на територію України не поверталася.

У зв`язку з отриманням такої інформації, відповідчка ОСОБА_3 викликалася до суду, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади.

У судові засідання відповідчка ОСОБА_3 не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не направила, не спростувала доводи позивача, викладені у поданому позові, тому, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судовому засіданні просив вирішити спір з урахуванням інтересів дитини та висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.8, 9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону здоров`я», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141, 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2007 року по 10.11.2014 року, який розірвано за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2014 року ( а.с13).

Від спільного життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.9), який проживає разом з батьком- ОСОБА_1 ( а.с. 10,11).

З серпня 2013 року по теперішній час малолітній ОСОБА_2 мешкає разом з позивачем за зареєстрованим місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 і знаходиться на його повному утриманні та вихованні.

Мати дитини відповідачка ОСОБА_3 вихованням дитини не займається, життям та здоров`ям сина не цікавиться, з грудня 2019 року виїхала з території України і більше до України не поверталася.

Як вбачається з довідки Запорізької гімназії №32 Запорізької міської ради, дитина ОСОБА_2 є учнем 6 -А класу, проживає разом з батьком. Мати дитини протягом навчання ніколи не відвідувала школу, не співпрацювала з класним керівником у питаннях навчання та виховання дитини ( а.с. 14,15).

Згідно з Висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району від 11.07.2023 року за №21.01/03-23/491, визнано доцільним позбавлення ОСОБА_3 , 1985 року народження батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.28-29).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є сусідкою позивача, родину позивача знає давно. Повідомила, що з тьох років позивач сам доглядав дитину. До першого класу він відводив сина, а відповідачку вона не бачила з цього часу.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засідання пояснила, що вона є сусідкою позивача, знає що позивач мешкає разом з матір`ю, батьком та сином ОСОБА_6 , якому зараз 13 років, часто буває у них вдома, оскільки добре спілкується з матір`ю позивача. Відповідачку не бачила з 2019 року. Знає, що вихованням дитини-сина, займається ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання пояснив, що він є знайомим позивача з 2016 року. ОСОБА_2 проживає разом з сином ОСОБА_6 та батьками. Відповідачку він жодного разу не бачив, завжди з дитиною гуляє лише батько- ОСОБА_1 .

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позбавити відповідачку ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судом встановлено, що відповідачка з 2019 року з дитиною разом не мешкає та не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання сина не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що свідчить про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини.

Також суд враховує, що відповідачка в судове засідання не прибула, жодних заперечень щодо істотних для даної справи обставин та відзив на позов не подала.

На підставі вищевикладеного, позов в частині позбавлення відповідачки батьківських прав слід задовольнити.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає що відповідачка, незважаючи на позбавлення її батьківських прав, зобов`язана утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, у зв`язку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина за рішенням суду.

Визначаючи конкретний розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання малолітнього сина, судкерується вимогами ст.182 СК України.

При цьому, беручи до уваги, що аліменти за своїм характером це кошти, що забезпечують нормальні повсякденні матеріальні умови життя дитини і те, що обидва батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

На думку суду, такий розмір аліментів відповідає інтересам дитини та необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального його розвитку, не поставить в скрутне матеріальне становище відповідача, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Також, згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі по 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 164, 165 182 СК України, ст.258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, починаючи з 19.05.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.10.2023 року.

Суддя: Г.Є. Гнатик