Справа № 713/2901/23
Провадження №2-о/713/103/23
РІШЕННЯ

іменем України

26.09.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., з участю секретаря Матейчук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Вижницька міська рада Чернівецької області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд про встановлення факту проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини.

У заяві вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 0,8095 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області і складається з двох земельних ділянок: № 1 площею 0,2544 га, кадастровий номер :01:003:0051 та №2 площею 0,5551 га, кадастровий номер :02:001:0448, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №041375, виданого 01.10.2003 року Вижницьким районним відділом земельних ресурсів.

18.12.2002 року мати, ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) розміром 1,11 умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0063091 та свідоцтва про право на спадщину №1554 від 23.05.2000 року заповідала своєму сину, ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області Фуштей Г.В. 18.12.2002 року, зареєстрований в реєстрі за №156.

Крім нього, спадкоємцем за законом першої черги є його сестра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією довідки старостату с. Іспас виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №3-805 від 23.08.2013 року

Однак спору з приводу спадкового майна немає, оскільки ОСОБА_2 пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері спадщину не прийняла та на спадкове майно не претендує.

05.07.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , де того ж дня було заведено спадкову справу №127/2023.

Крім того нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №150/02-31 від 06.07.2023 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він не подав доказів про прийняття спадщини після смерті спадкодавця і відповідно до чинного законодавства не може претендувати на оформлення права на спадщину, та вважається таким, що не прийняв спадщину.

Тобто для оформлення ним спадщини після смерті матері йому необхідно встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Просить встановити факт постійного місця проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Заявник в судове засіданні не з`явився. В адресованій суду заяві заявлені вимоги підтримав та просить заяву розглядати у його відсутність.

Представник Вижницької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві просить справу розглядати у його відсутність, щодо задоволення заявлених вимог не заперечує.

Заінтересована особа: Фуштей М.Г. , в судове засідання не з`явилася. В адресованій суді заяві просила справу розглядати у її відсутність не заперечує, щодо задоволення вимог ОСОБА_1 ..

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 21.02.2011 року виконкомом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 0,8095 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області і складається з двох земельних ділянок: № 1 площею 0,2544 га, кадастровий номер :01:003:0051 та №2 площею 0,5551 га, кадастровий номер :02:001:0448, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №041375, виданого 01.10.2003 року Вижницьким районним відділом земельних ресурсів, що підтверджується його копією.

18.12.2002 року його мати, ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) розміром 1,11 умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0063091 та свідоцтва про право на спадщину №1554 від 23.05.2000 року заповідала своєму сину, ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області Фуштей Г.В. 18.12.2002 року, зареєстрований в реєстрі за №156, що підтверджується його копією.

Крім нього, спадкоємцем за законом першої черги є його сестра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією довідки старостату с. Іспас виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №3-805 від 23.08.2013 року, яка на спадщину не претендує.

05.07.2023 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .. Однак нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №150/02-31 від 06.07.2023 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскілки він не подав доказів про прийняття спадщини після смерті спадкодавця і відповідно до чинного законодавства не може претендувати на оформлення права на спадщину, та вважається таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадщини.

Отже, з огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги всі обставини справи, докази надані заявником, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Вижницька міська рада Чернівецької області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини,- задовольнити .

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи:

Вижницька міська рада , юридична адреса : вул. Українська, 34 м. Вижниця Вижницького району, Чернівецької області.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК