Справа № 638/6746/23
Провадження № 2/638/3844/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18.09.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої Штих Т.В.

за участю секретаря Зайченко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

Позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття з перерахуванням коштів на користь опікуна, ОСОБА_3 ..

В обґрунтування свої вимог посилається на те, що малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку в Службі у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, позбавлена батьківського піклування. Підставою для взяття ОСОБА_4 на облік став факт виявлення дитини, покинутої батьками в медичному закладі.

З`ясуванням обставин було встановлено: відповідно до актового запису №4260 від 12.09.2018, виконаного Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про народження ОСОБА_1 , його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Відомості про батька внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Мати дитини, ОСОБА_2 , 11.03.2023 залишила сина на вулиці на сторонніх осіб, а сама зникла у невідомому напрямку. Співробітниками сектору ювенальної превенції ВП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області малолітню дитину доставлено до комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня».

Встановлено, що ОСОБА_2 , позбавлена батьківських прав відносно старших дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .. Діти влаштовані та виховуються в сім`ях.

ОСОБА_2 ніде не працює, вживає спиртні напої. Проживає в комунальній квартирі, де займає одну кімнату. Умови проживання не задовільні.

Відділом соціальної роботи по Шевченківському району м. Харкова ХМЦСС «Довіра» ОСОБА_2 були запропоновані соціальні послуги для подолання кризової ситуації, від яких вона відмовилась. Натомість, ОСОБА_2 надала пояснення, яким підтвердила свою неспроможність виховувати та утримувати малолітнього сина, ОСОБА_1 і відмовилась забирати його із закладу охорони здоров`я.

Перебуваючи в КПН ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» Метик Кирилл фактично залишився без батьківського піклування, без родини та материнської турботи. Мати малолітнього ніяких заходів щодо виходу з кризової ситуації не провела, не відвідувала дитину, не змінила своєї поведінки. Питання повернення дитини їй на виховання не ініціювала. За фактом виявлення дитини, покинутої батьками в медичному закладі, 19.04.2023 адміністрацією медичного закладу разом із правоохоронними органами складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_2 неодноразово притягувалась правоохоронними органами до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, вчинення насильства в сім`ї.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2023 №211 малолітньому ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Малолітній влаштований до сімейних форм виховання, а саме під опіку ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 злісно нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та матеріального утримання сина, ОСОБА_1 . Мати покинула маленьку беззахисну дитину на вулиці напризволяще, чим створила загрозу життю та здоров`ю сина. У подальшому матір не захотіла забрати ОСОБА_10 з медичного закладу, куди тимчасово він був влаштований. ОСОБА_2 позбавила свого сина сім`ї, не проявила інтересу до його подальшої долі, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Представник позивача надала заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідачка до судового засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що матір`ю малолітнього ОСОБА_1 є відповідачка ОСОБА_2 .

Відомості про батька дитини до актового запису про його народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 раніше була позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (справа № 638/998/19, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.09.2019).

Також ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2020.

Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 11.03.2023. та акту від 19.04.2023 Органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, відповідно до яких 19.04.2023 о 10-00 год. в КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» виявлена покинута дитина ОСОБА_1 , дитина до закладу охорони здоров`я 11.03.2023 була доставлена інспектором СЮП ВП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Наказом № 36 від 13.03.2023 Департаменту служб у справах дітей по Шевченківському району було взято на облік малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстави проживання сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Відповідно до пояснень мати дитини, ОСОБА_2 , вона стверджує, що не буде забирати дитину з лікувального закладу, тому що не зможе забезпечити йому належний догляд і створити нормальні умови для його повноцінної діяльності.

Рішенням №211 від 10.05.2023 виконавчого комітету Харківської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням №9/14-23 від 13.06.2023 Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Із роз`яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаній категорії справ, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Відповідно до п. 16 ППВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання ними своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вищевикладених обставинах, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не бере будь-якої участі у житті дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує належний догляд, утримання та виховання, на підставі чого судом встановлена наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітньої дитини.

Крім того, частинами 2, 3 ст.166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1, 2 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін, відсутність даних про перебування на утриманні у платника аліментів неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

На підставі викладеного, з урахуванням задоволення позовних вимог позивача в частині позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини, якій в свою чергу не надається матеріальна допомога на її утримання, враховуючи положення ст.166, 180, 183 СК України, суд доходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом - 01.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна ОСОБА_3 ..

Судом під час розгляду справи не встановлено, що відповідачці чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що відповідачка не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дитини суд вважає, що мати дитини свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідачки підлягає стягненню на користь держави судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст.164, 166 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 2, 4, 10, 13, 16, 76-78, 81, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий 27.03.2003 МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий 27.03.2003 МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі часини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття з перерахуванням коштів на користь опікуна, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України з безконтактним носієм № НОМЕР_3 виданий 15.03.2018 органом 6351, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий 27.03.2003 МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) грн.

Повний текст рішення складений 22.09.2023.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. ШТИХ.