Справа № 452/1094/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12 вересня 2023 року звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 9 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 263 розірвано. Посилається на те, що справу розглянуто в його відсутність, він належним чином не був повідомлений, перебуває на військовій службі. Вважає за можливе збереження сім`ї, відповідно позов не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того у вказаній заяві просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , призначено справу до судового розгляду на 26 вересня 2023 року.

Позивачка ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки шлюбних відносин з відповідачем не підтримує; 19 серпня 2023 року уклала шлюб з іншим чоловіком від якого очікує дитину.

Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про поважні причини неприбуття суд не повідомив (а.с. 46,47).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно приписів статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; (п. 3,4 ч.2 ст. 285 ЦПК України).

Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем копії заочного рішення суду, тому суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення поважними та вважає за необхідне поновити їх.

Судом встановлено, що 17 березня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Позивачкою було в позовній заяві було зазначено адресу реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 , а також адресу фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 1).

Як зазначив ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення він фактично проживає: АДРЕСА_2 (а.с.35 зворот).

Як вбачається з матеріалів, судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання на 2 травня 2023 року, 17 травня 2023 року, 02 червня 2023 року за фактичним місцем проживання. Про виклик відповідача в судові засідання свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, на яких містяться підпис особи, що їх одержала (а.с. 20, 26), проте в жодне судове засідання відповідач не прибув.

Заочним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 9 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 263 розірвано.

Нормою ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Судом встановлено, що справу було розглянуто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Так, заявник зазначає, що кохає дружину, а шлюб ще можна зберегти, оскільки у них є малолітня дитина. Позов не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу.

Разом із тим, суд зазначає, що докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно частини 1статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті104, частиною 3 статті105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Частиною 3статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті110, статті112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в частині 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання".

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб фактично припинив існування та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам. Позивачка категорично заперечує проти скасування заочного рішення, вказує про те, що із відповідачем вони не помирилися, а вона 19 серпня 2023 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , віиданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Самборі Самбірського району Львівської області (а.с.51), від якого вона очікує дитину, що підтверджується довідкою з жіночої консультації (а.с.50).

Суд вважає, що незгода відповідача на розірвання шлюбу не може бути підставою для скасування заочного рішення суду, оскільки це буде суперечити інтересам позивачки.

Спір між сторонами виник з приводу особистих немайнових відносин, і відновлення реєстрації шлюбу без наміру й можливості відновлення сімейних відносин не ґрунтується на нормах СК, оскільки відновити шлюб з особою, яка вже створила нову сім`ю неможливо.

Як зазначено в Постанові ОП ВС від 14.02.2022 року у справі №2-4744/11 дотримання вимог процесуальної форми (у тому числі й щодо належного повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду) є важливою гарантією їх прав та передумовою ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Але надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття явно несправедливого рішення.

Задоволення заяви про перегляд заочного рішення та його скасування без наміру відновлення сімейних відносин при обставинах, що істотно змінились з часу ухвалення відповідного рішення (укладання шлюбу позивачкою, її вагітність) не відповідатиме вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та принципу юридичної визначеності.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 287-288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя