Справа № 444/1016/23
Провадження № 4-с/444/7/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду із даною скаргою 04.04.2023 року.

Скаргу скаржник мотивував наступним. Виконавче провадження відносно ОСОБА_1 відкрито в 1997 році. Зі змісту виконавчого листа вбачається, що адреса проживання ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_1 . Поряд з цим, виконавче провадження відкрито Районним відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції. Слід зазначити, що ОСОБА_1 жодних постанов чи інших процесуальних документів прийнятих в рамках виконавчого провадження не отримував та не володів інформацією про те, що відносно нього існували будь-які відкриті виконавчі провадження, так як аліменти сплачував колишній дружині особисто. У січні місяці 2023 року ОСОБА_1 мав намір розпорядитись належним йому нерухомим майном, проте з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 дізнався про наявність накладеного арешту на його нерухоме майно. Було встановлено, що даний арешт накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 2787785, 14.12.2009, РВ ДВС Ужгородського МРУЮ, виконавцем Созанська М.Г. (обтяжувач: Районний відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції). 24.12.2009 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з направленням виконавчого документа для виконання по територіальності до Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, так як було встановлено, що боржник працює в КП «Водоканал м. Ужгород», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Митна, 1 та по територіальності відносився до вищезгаданого відділу. У відповідь на запит від 17.03.2023 року Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) рекомендованим листом №463 отримано лист №172324046 від 22.03.2023 року додатком до якого надано копію постанови про закінчення ВП №16653642, рекомендований лист з постановою про закінчення виконавчого провадження отримано 28.03.2023 року. Скаржник вважає, що дана постанова не відповідає вимогам норм статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції що була чинною на момент прийняття постанови від 29.08.2013 року). З огляду на те, що постанова отримана вперше отримана представником скаржника тільки 28.03.2023 року, про існування даної постанови скаржник довідався тільки у цей день, то строк для звернення до суду зі скаргою почав відраховуватись з 29.03.2023 року, становить 10 днів та спливає відповідно 07.04.2023 року. Просив, з урахуванням уточнень, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції щодо ОСОБА_2 щодо невідображення у постанові про закінчення виконавчого провадження ВП №16653642 від 29.08.2013 року відомостей про зняття арешту з майна боржника, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , який накладений постановою від 14.12.2009 року; зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) провести виконавчі дії по зняттю арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , на яке накладено арешт постановою старшого державного виконавця Созанської Марини Георгіївни 14.12.2009 року в рамках виконавчого провадження ВП №2787785.

Державний виконавець подав письмове заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні вимог скаржника повністю.

Скаржник в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про час та місце його проведення, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2009 року по виконавчому провадженні № 2787785 вбачається, що державним виконавцем Созанською М.Г. було накладено арешт на все майно, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

З копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2009 року по виконавчому провадженні № 2787785 вбачається, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з направленням виконавчого документа для виконання по територіальності до Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, так як було встановлено, що боржник працює в КП «Водоканал м. Ужгород».

З копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.08.2013 року по виконавчому провадженні № 16653642 вбачається, що старшим державним виконавцем Саліховою М.І. на підставі п.6 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № АЕ-16, виданого 21.03.1997 року Жовківським районним судом Львівської області, про стягнення аліментів із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 .

З копії конверту та роздруківки трекінг-відстеження поштового відправлення вбачається, що представник скаржника отримав лист із Ужгородського МВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 28.03.2023 року.

З копії заяви ОСОБА_4 від 26.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 підтвердила, що вона не має ніяких матеріальних претензій до ОСОБА_1 , у ОСОБА_1 відсутня заборгованість зі сплати аліментів, які стягувалися на підставі виконавчого листа, виданого Жовківським районним судом Львівської області.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він

безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення

про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або

витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Судом встановлено, що по виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № АЕ-16, виданого 21.03.1997 року Жовківським районним судом Львівської області, про стягнення аліментів із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 , державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника. Дане виконавче провадження було закінчене, однак арешт, накладений на майно боржника, не був знятий, у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець не зазначив про зняття арешту, накладеного на майно боржника, як цього вимагало чинне на той час законодавство. У стягувача відсутні претензії до ОСОБА_1 щодо заборгованості по даному виконавчому провадженні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2022 року по справі № 203/3435/21, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Виходячи з наведеного, бездіяльність державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Саліхової М.І. щодо невідображення у постанові про закінчення виконавчого провадження ВП №16653642 від 29.08.2013 року відомостей про зняття арешту з майна боржника була неправомірною, а відтак потрібно зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця потрібно задовольнити.

Керуючись ст.447 ЦПК України, ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Саліхової М.І. щодо невідображення у постанові про закінчення виконавчого провадження ВП №16653642 від 29.08.2013 року відомостей про зняття арешту з майна боржника, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , який накладений постановою від 14.12.2009 року.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) провести виконавчі дії по зняттю арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , на яке накладено арешт постановою старшого державного виконавця Созанської Марини Георгіївни 14.12.2009 року в рамках виконавчого провадження ВП №2787785.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду.

Головуючий Оприск З. Л.