Провадження № 2-о/638/20/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова складі:

головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря судового засідання Олейник О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просила суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася в м. Харкові, має німецьке походження та за національністю є німкенею.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (уроджена Коробкова). Її матір народилась у м. Харкові ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В подальшому, у зв`язку з одруженням, змінила прізвище на ОСОБА_6 . Рідна баба заявниці ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про народження є німкенею. Також рідний дядько заявниці ОСОБА_8 є німцем та громадянином Німеччини. Крім того щодо матері заявниці ухвалено рішення суду, в якому встановлено факт того, що ОСОБА_3 є німкенею.

Заявниця зазначає, що також є «німкенею» за походженням, дотримується національних німецьких традицій, підтримує відносини із родичами німцями за національністю. Враховуючи відсутність правового механізму визначення належності особи до певної етнічної спільноти, зміни до актового запису внесено не було, рекомендовано звернутись з цього питання до суду.

Заінтересована особа надала письмові пояснення щодо заяви, в яких проти вимог заяви заперечень не мала, однак зазначила, що встановлення факту у даній справі не тягне за собою внесення змін до актового запису цивільного стану.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Представник Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заяви з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові народилася ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим повторно 09.02.2019 року.

Батьками ОСОБА_9 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У зв`язку з укладенням шлюбу 24.11.2017 заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб від 24.11.2017, актовий запис № 5044.

Матір заявниці ОСОБА_11 народилася у місті Харкові ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками, тобто дідом і бабою заявниці, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20 грудня 2018 року.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 4 від 03 січня 2019 року батько ОСОБА_11 - ОСОБА_4 за національністю є росіянином, а мати ОСОБА_5 німкенею.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 6 від 23 грудня 2020 року,10 червня 1989 року ОСОБА_11 у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №711, у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Матір ОСОБА_3 , тобто рідна баба заявниці, - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 змінила прізвище з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 », що підтверджується копією довідки про зміну прізвища №16/682, виданою 02 квітня 2019 року відділом РАГС Швайнфурт

Згідно з посвідченням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є громадянкою Федеративної Республіки Німеччини.

Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року, яке

набрало законної сили 01.07.2021, встановлено, що ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у в місті Харкові, Україна, має німецьке походження та за національністю є німкенею

Відповідно до статті 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

Згідно пункту 3 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються краї корінних народів і національних меншин.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Окрім того, відповідно до статті 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Нормами статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» визначено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно із положеннями статей 269, 270, 300 Цивільного кодексу України право на національність є особистим немайновим правом.

Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на індивідуальність; фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

26 червня 1992 року Верховною Радою України було затверджено Постанову «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» № 2503-ХІІ, де не передбачено визначення національності фізичної особи громадянина України, тобто з прийняттям вказаної постанови з паспорту громадянина України та свідоцтва про народження була виключена графа про національність.

За викладених обставин, на даний час нормативно-правовими актами України не передбачена можливість визначення національності громадян України у документі, який посвідчує таку особу.

Згідно із положеннями статті 293 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Наведений у статті 315 Цивільно-процесуального кодексу України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень частини 2 статті 315 Цивільно-процесуального кодексу України, у судовому поряду можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Згідно із пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, шо мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, шо має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Також пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав.

Так, встановлення факту належності ОСОБА_1 до національності «німкеня» необхідно їй для підтвердження німецького походження, та можливості отримання в подальшому німецького громадянства.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_1 усвідомлює себе етнічною німкенею, враховуючи встановлені факти німецького походження її матері, а також те, що національність особи визначається відповідно до національності одного з батьків, оскільки встановлення факту належності заявника до національності «німкеня» має юридичне значення, так як заявник довела даний факт і діючим законодавством не визначено іншого порядку його встановлення, суд дійшов до висновку, що вимоги заявника законні та обґрунтовані у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 7, 8,12, 81, 258-259, 263, 265, 273, 279, 280 ч.1, 282, 284, 288-289, 293, 294, 317, 319, 352, 352, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у в місті Харкові, Україна, має німецьке походження та за національністю є німкенею.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Шишкін