Справа №295/6829/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Кирийчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 25.11.2016 року шлюб між ними розірвано, малолітню дочку залишено на подальше проживання з матір`ю. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 28.07.2017року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1777 грн щомісячно, починаючи з 18.07.2017 року і до повноліття дитини.Після розірвання шлюбу відповідач життям дитини не цікавиться, сплачує мізерні аліменти, яких не вистачає для нормального розвитку та навчання дитини. Основні витрати з утримання дитини вона несе самостійно. Дитина навчається в школі, професійно займається карате, додатково відвідує репетитора з англійської мови. Відповідач з 2022 року проживає на території Швеції, працює інженером, його середньомісячний дохід складає понад 2000 євро, має власне житло.

Тому позивач просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 28.07.2017 року в справі № 295/7838/17, та визначити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в твердій грошовій сумі в розмірі 12000,00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву з викладеними в ньому запереченнями проти задоволення позову. У відзиві вказано, що позивачем не наведено жодного належного доказу значного покращення майнового становища відповідача, окрім посилань на показання невідомих осіб. Значного покращення матеріального становища відповідача з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини не відбулося. Навпаки, після 2016 року відповідач перестав отримувати будь-який дохід згідно довідки ОГК-5 Пенсійного фонду України. Позивач плутає поняття «збільшення розміру аліментів на дитину» з поняттям «додаткові витрати на дитину». Просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача 20000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

У задоволенні клопотання представника позивача про витребування інформації про перетин кордону відповідачем, враховуючи, що така інформація не характеризує його матеріальне становище.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказавши на відсутність доказів покращення матеріального стану відповідача. При цьому пояснив, що йому невідомо де працює відповідач та про наявність у нього доходів, а також у нього відсутні відомості про те, чи перебуває він у шлюбі.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 18.11.2006 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 25.11.2016 року в справі № 295/11963/16 розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку зазначеним рішенням суду залишено на подальше проживання з матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 7, 9).

Рішенням Богунського районного суду міста Житомиравід 28.07.2017 року в справі № 295/7838/17з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1777 гривень щомісячно, починаючи з 18.07.2017 року і до повноліття дитини, починаючи з 13.02.2019 року (а. с. 8).

Дитина проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , про зазначено в довідці про склад сім`ї від 20.05.2020 року № 443 (а. с. 10).

Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Згідно ч. 2 ст. 78, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що передбачено ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За положеннями ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 форми ОК-5 Пенсійного фонду України (довідка від 01.08.2019 року), за 2016 рік ним отримано дохід у розмірі 17066,23 грн (а. с. 30, 31).

Інші відомості про отримання доходу відповідачем як на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, так і на теперішній час, у матеріалах справи відсутні. В рішенні суду про стягнення аліментів інформація про матеріальне становище платника аліментів на той час також відсутня.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 2833 грн.

Отже, на теперішній час кожен із батьків має забезпечувати малолітню ОСОБА_3 рівною мірою матеріальною допомогою в розмірі, не меншому, ніж 1416,50 грн, оскільки наразі Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» передбачено, що розмір прожикового мінімуму для дитини її віку становить 2833 грн. За рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1777,00 грн, що перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини її віку.

Оцінивши досліджені судом докази, судом не встановлено наявності визначених ч. 1 ст. 192 СК України обставин, які можуть бути підставою для зміни стягнутого судом розміру аліментів, так як стороною позивача не доведено належними, допустими та достатніми переконливими доказами, що після ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів у нього покращилося матеріальне становище.

Тому за наведених обставин суд вважає позов таким, що не ґрунтується на вимогах закону та відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180 - 182, 191, 192 СК України, Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік», ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Л.М. Семенцова