Справа № 201/8025/23
Провадження № 2-о/201/264/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого суддя Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

за участі:

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті в якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що бабця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідними сестрами. Окрім того просив встановити факт, що має юридичне значення, факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 79 років. Місце народження - с. Успенка, Амросіївського району, Донецької області, Україна, громадянство України, місце смерті м.Шахтарськ, Донецької області, Україна.

В обґрунтування своєї заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що метою звернення до суду є отримання свідоцтва про смерть українського зразку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла рідна сестра бабці заявника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1 де і проживала на день смерті. Причина смерті - хронічна серцево судинна недостатність.

Заявнику видано свідоцтво про смерть органами ДРАЦ ДНР, яке на сьогоднішній день не має юридичної сили. Заявник звернувся до Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), але йому було усно відмовлено в реєстрації смерті та у видачі свідоцтва про смерть. На даний час заявник не має можливості надати запитувані Відділом ДРАЦС інші документи, та не має можливості зареєструвати факт смерті.

Заявник є двоюрідним внуком померлої ОСОБА_5 , але у зв`язку із відсутністю свідоцтва про народження рідної бабці ОСОБА_2 яка є сестрою померлої ОСОБА_3 він не може підтвердити свої родинні зв`язки з померлою, Заявник звертався в органи ДРАЦ з метою отримання свідоцтва про народження бабці, але йому повідомили, що актові записи за 1939 рік передані до Державного архіву актів цивільного стану у Донецькій області. Державний архів Донецької області листом від 30 червня 2023 року повідомив заявника, що актові записи за 1939 рік до них не надходили тому, йому рекомендували звернутись до органів ДРАЦ. Таким чином заявник позбавлений можливості встановити факт смерті ОСОБА_5 так як інших ближчих родичів у померлої немає.

Чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Сестра ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Рідна племінниця та мати заявника ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Бабця заявника дівоче прізвище ОСОБА_2 вийшла заміж за ОСОБА_9 актовий запис 229 від 12 червня 1968 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища з формований 03 травня 2022 року.

Її рідна сестра ОСОБА_3 вийшла заміж за ОСОБА_6 актовий запис про реєстрацію шлюбу №7 від 03 липня 1972 року та змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».

Тому, 11 липня 2023 року заявник безпосередньо звернувся в Соборний ДРАЦ з метою отримання витягу про шлюб двоюрідної бабці, але йому відмовили, оскільки він не підтвердив родинні відносини, про що відділом ДРАЦ повідомлено усно, будь яких письмових відповідей вони надати відмовились.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 липня 2023 року матеріали заяви передано в провадження судді Демидовій С.О.

Ухвалою суду від 11 липня 2023 року відкрито провадження у справі.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав просив задовольнити.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що, знає заявника з 03 липня 2021, зазначив, що заявник спілкувався з бабусею по телефону.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, гр. ОСОБА_2 (бабця заявника) 12 червня 1968 року уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ». (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась донька - ОСОБА_7 . (а.с.6)

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_2 , що пітверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_7 народила сина ОСОБА_1 (заявник), даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 . (а.с.11).

17 грудня 1999 року мати заявника ОСОБА_7 вийшла заміж та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 . (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 . (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_11 народилась ОСОБА_3 ( з тверджень заявника його двоюрідна бабця). (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 . (а.с.20). Смерть настала через хронічну серцево судинну недостатність.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Заявником не надано суду належних доказів на підтвердження родинних зв`язків з ОСОБА_3 , тому в задоволенні позовних вимог про встановлення родинних відносин слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Тобто, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданих заявником доказів не встановлюється прямого родинного зв`язку між рідною бабусею заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , крім того в матеріалах справи відсутні документи які б підтверджували зміну прізвища ОСОБА_3 .

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається що ОСОБА_1 має родинні зв`язки з померлою ОСОБА_3 .

Щодо встановлення факту смерті ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до частини першої статті 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи що заявником не доведено наявності родинного зв`язку з ОСОБА_3 , а також не наведено, яким чином встановлення факту смерті ОСОБА_3 впливає на його права, обов`язки чи законні інтереси, заява визнається судом необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Відмова у задоволенні заяви про встановлення факту смерті, що подана та розглянута за спеціальною нормою, не позбавляє заявника права звернутись до суду із заявою про встановлення фактів, що мають для неї юридичне значення, у загальному порядку.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2023 року.

Суддя С.О. Демидова