Справа № 212/4104/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2023 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участю секретаря судового засідання Зюркевич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг , в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу у порядку спрощеного провадження в залі суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -
12.06.2023 ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом.
В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що 23 травня 2023 рішеннями виконавчого комітету Тетіївської міської ради №129 та № 130 вона була призначена опікуном над неповнолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вихованками КЗКОР «Спеціалізований будинок дитини м. Біла Церква» і перебували на первинному обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради на підставі рішень виконкому Тетіївської міської ради від 23.02.2023 №44 та №45 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування».
23 травня 2023 малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були передані їй для проживання разом за адресою: АДРЕСА_1 , де вони на даний час проживають.
Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року мати дітей ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Аліменти з ОСОБА_2 на утримання дітей не стягувалися.

Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей ОСОБА_2 не надає, долею дітей не цікавиться. Тому позивач змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з неї аліментів на дітей.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву якою підтримує заявлені вимоги та просить розглядати справу у її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак до суду не з`явилася, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 129 від 23 травня 2023 ОСОБА_1 була призначена опікуном над неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була вихованкою КЗКОР "Спеціалізований будинок дитини м. Біла Церква" і перебувала на первинному обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради на підставі рішення виконкому Тетіївської міської ради від 23.02.2023 року №45 "Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

23 травня 2023 року дитина ОСОБА_3 була передана ОСОБА_1 , для проживання разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою 05.06.2023 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної у місті ради.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 26 вересня 2018 року Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області / а/з № 187/ матір`ю дитини записана ОСОБА_2 батьком дитини записаний ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 135 СК України.

Рішенням виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 130 від 23 травня 2023 ОСОБА_1 була призначена опікуном над неповнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була вихованкою КЗКОР "Спеціалізований будинок дитини м. Біла Церква" і перебувала на первинному обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради на підставі рішення виконкому Тетіївської міської ради від 23.02.2023 року №44 "Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

23 травня 2023 року дитина ОСОБА_4 була передана ОСОБА_1 для проживання разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою 05.06.2023 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної у місті ради.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 26 вересня 2018 року Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області / а/з № 186/ матір`ю дитини записана ОСОБА_2 батьком дитини записаний ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 135 СК України.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року мати дітей ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (справа №940/1060/22).

Як вбачається з листа КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» №191 від 07.06.2023, за час перебування малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в закладі, адміністрація КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей до суду не звертався.

Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 86,180-183, 191 СК України.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, малолітні діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідачка є працездатною, а тому суд вважає, що вона спроможна сплачувати позивачу аліменти на утримання дітей.

Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, суду не надано. Також, відповідачкою не надано доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків або інших обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на визначення розміру аліментів.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і досягнення дітьми повноліття, щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 12 червня 2023 року.

З урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позов задоволено, позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідачки слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі по 1073,60 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст., 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.4, 10, 76, 141, 264-265, 268, 280-283, 365 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, починаючи з 12.06.2023 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду .

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаюча та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено і підписано без його проголошення 21 липня 2023.

Суддя: Р. В. Дехта