Справа № 361/770/23
Провадження № 2/361/2008/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07 вересня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про визнання місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просив суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_1 .

Посилався на те, що 16 липня 2010 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що було зроблено відповідний актовий запис від 16 липня 2010 року за №350.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2022 року по цивільній справі №361/2563/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Від шлюбу вони мають трьох дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Квартира АДРЕСА_3 , яка знаходиться у будинку АДРЕСА_4 належить позивачу на праві власності.

Позивач належним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до всіх своїх дітей, повністю опікується їхніми потребами та інтересами, піклується про них, займається їхнім вихованням, стежить за їхнім здоров`ям та розвитком, забирає та відводить їх на заняття до школи, гуртки та секції, які вони відвідують.

Позивач ніколи не перешкоджав і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню відповідача з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Інколи відповідач забирає їхніх дітей для того, щоб провести з ними час.

Позивач повністю віддає дітям свою любов і турботу, велику увагу приділяє їх всебічному розвитку. Окрім відвідин школи та гуртків, він грає з ними у розвиваючі ігри, читає з ними книжки, допомагає виконувати домашні завдання, формує їхній культурний світогляд, подорожує з ними тощо.

Позивач працює на будівництві, займається ремонтом квартир і має постійний дохід.

Виходячи з того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживають разом із позивачем і саме він займається їхнім вихованням та піклується про них, тому просить суд врахувати дані обставини при визначенні місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з ним.

Позивачем було створено найкращі умови для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вони проживають у квартирі з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для їх нормального проживання та виховання, у дітей є всі необхідні умови для занять та відпочинку, у кожного з них є окрема кімната, облаштована ліжком, меблями, письмовим столом, комп`ютером та всіми необхідними речами для дітей відповідного віку.

09 лютого 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 18 квітня 2023 року.

13 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 16 липня 2010 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №350.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2022 року по цивільній справі №361/2563/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Від шлюбу у сторін народились три дитини: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №13; син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 865; донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 837.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Актом підтвердження проживання заявника (дитини заявника) за адресою, відмінною від реєстрації місця проживання, складеного депутатом Ірпінської міської ради Київської області Довгопол А.М. від 17 січня 2023 року та довідкою про склад сім`ї, виданою Головою правління ОСББ "ТИТАН 2020" Чернишевою І.Л. від 17 січня 2023 року, до складу сім`ї входять ОСОБА_1 (батько), ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_4 (дочка).

Квартира АДРЕСА_5 належить позивачу на праві власності, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №164221687 від 19 квітня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального кругу Київської області Легкою Г.І.

Згідно Довідки б.н., виданої Комунальним некомерційним підприємством Вараської міської ради Вараська багатопрофільна лікарня від 20 січня 2023 року ОСОБА_1 не перебуває під наглядом нарколога.

Згідно Довідки б.н., виданої Комунальним некомерційним підприємством Вараської міської ради Вараська багатопрофільна лікарня від 20 січня 2023 року ОСОБА_1 не перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконкому Ірпінського міської ради №61/12 від 25.05.2023 року, малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживають з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , який має самостійний дохід, займається їх вихованням та утриманням, піклується про подальшу долю. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеним службою у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, від 06.02.2023 року, умови проживання дітей задовільні, батьком створені всі належні умови для їх повноцінного розвитку та виховання.

Малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , навчаються в Ірпінському ліцеї № 2 Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області.. Відповідно до характеристик з навчального закладу від 05.04.2023 року № 53 та від 07.04.2023 року № 59, діти проживають з батьком, який приймає активну участь у їх навчанні та вихованні, завжди відвідує батьківські збори. Матір жодного разу не проявляла інтересу до навчання дітей.

Матір ОСОБА_2 проживає окремо, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , більше року перебуває за кордоном на території російської федерації.

24.04.2023 року питання визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини в присутності батька та дітей. Під час засідання комісії вислухано думку дітей, які повідомили, що бажають проживати з батьком.

Орган опіки та піклування визначив місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, згідно ст. 161 СК України встановлено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 17 Закону України ?Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 р. у справі "М. С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Аналогічні норми права містяться в законодавстві України.

Так, відповідно до положень ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 141, 150, 151, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

За встановлених судом обставин, враховуючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність кожної дитини до батьків, вік дітей, та інші обставини, що мають істотне значення, необхідно визначити місце проживання дітей із матір"ю, яка забезпечує їх інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання.

При прийнятті рішення суд враховує аналіз наведених вище норм права, зокрема й практику Європейського суду з прав людини, які дають підстави для висновку про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 142, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком - ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.