КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/5391/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

27 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Ігнатченко Н.В., суддів: Мережко М.В., Савченка С.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леонідівни, треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання договору дарування недійсним (удаваним), скасування рішення про державну реєстраціюправ та їх обтяжень і запису про право власності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2022 року, повний текст якого виготовлено 26 грудня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 13 січня 2023 року позивач звернулася з апеляційною скаргою, до якої додала заяву про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 березня 2022 року у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення її недоліків, а саме: подання документів, що підтверджують оплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також копій апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Копія ухвали за поштовою адресою, вказаною в апеляційній скарзі, була вручена особисто ОСОБА_1 17 березня 2023 року, про що свідчить повернуте до суду апеляційної інстанції рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Тобто, в розумінні статей 128, 130, 272 ЦПК України та згідно із встановленим в ухвалі апеляційного суду строком останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги було 27 березня 2023 року.

27 березня 2023 року на поштову адресу апеляційного суду надійшла заява позивача про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої були додані копії апеляційної скарги з додатками відповідно до кількості учасників справи.

10 квітня 2023 року на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання позивача, підписне її електронно-цифровим підписом, про надання додаткового строку на подання доказів її скрутного майнового стану.

Проте, жодного клопотання чи заяви з приводу звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення, а також зменшення визначеного апеляційним судом розміру судового збору позивач не подавала і не порушувала, тоді як в силу диспозитивності цивільного судочинства суд не може самостійно вирішувати зазначене питання.

Згідно із вимогами статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Таким чином, якщо одночасно з поданням клопотання про поновлення процесуального строку заявником не подано заяву та/або не порушено питання, яке підлягає вирішенню судом, тобто не вчинено процесуальної дії, щодо якої пропущено строк, таке клопотання не може бути вирішене судом по суті питання щодо пропущеного строку та підлягає поверненню.

Оскільки ОСОБА_1 одночасно з поданням клопотання про надання додаткового строку на подання доказів скрутного майнового стану не вчинила процесуальну дію (не подала до суду заяви про звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення чи зменшення його розміру), щодо якої пропущено строк, вищевказане клопотання не може бути розглянуте апеляційним судом і підлягає поверненню заявнику.

При цьому, правом щодо продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги до закінчення цього строку позивач не скористалася, клопотання з даного приводу не порушувала та не подавала, як і не зазначила поважних причин з посиланням на відповідні докази неможливості виконати вимоги ухвали суду апеляційної інстанції у встановлений строк.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з положеннями статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи (стаття 13 ЦПК України).

Положеннями статей 185, 357 ЦПК визначено, що строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно із статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається скаржнику.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

З урахуванням вищенаведеного, оскільки протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху її вимоги позивачем не виконанні у повному обсязі, недоліки апеляційної скарги не усунуто належним чином і клопотання про продовження (поновлення) встановленого судом строку для їх виправлення не заявлялося, то відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження та вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Між тим, право позивача на апеляційний перегляд справи не порушено, оскільки вона не позбавлена права або можливості звернутися з апеляційного скаргою повторно на підставі частини восьмої статті 185 ЦПК України якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтями 127, 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про надання додаткового строку на подання доказів скрутного майнового стану повернути заявнику.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2022 року у справі № 755/16847/21 вважати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати скаржнику разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Роз`яснити скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених в частині другій статті 389 ЦПК України.

Судді: Н.В. Ігнатченко

М.В. Мережко

С.І. Савченко