Справа № 346/2344/22
Провадження № 22-ц/4808/651/23
Провадження № 22-ц/4808/717/23
Головуючий у 1 інстанції Коваленко Д.С.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.

суддів: Максюти І.О., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва В.Д.

за участю представника апелянта адвоката Чеботаря В.В.

представника відповідачів адвоката Халуса А.Г.

представника відповідача Пінчук О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2023 року та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» адвоката Пінчук Олени Сергіївни на додаткове рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2023 року, ухвалені у складі судді Коваленка Д.С. у м. Коломия, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ФК «Інновація», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д.М., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_4 , яка була власником нежитлової будівлі АДРЕСА_1 .

Вказану будівлю ОСОБА_4 передала в іпотеку на забезпечення виконання зобов`язань позичальником ОСОБА_5 за кредитним договором № 014/0321/44/05413 від 10 жовтня 2007 року.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_5 своїх зобов`язань за кредитним договором, останній кредитор ТОВ «ФК «Інновація» відчужило предмет іпотеки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно договорів купівлі-продажу часток нежитлової будівлі, посвідчених 04 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстровими № 303 та № 306.

Зазначені договори позивач вважає недійсними, оскільки іпотекодержатель в порушення вимог статей 33 та 35 Закону України «Про іпотеку» належним чином не повідомив його матір, як іпотекодавця, про необхідність усунення нею порушення основного зобов`язання ОСОБА_5 та про обраний іпотекодержателем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а також не повідомив про зміну всіх кредиторів, починаючи з ТОВ «ФК «Вендор», ТОВ «ФК «Фінанс Транс Груп» до ТОВ «ФК «Інновація». Отже, іпотекодержатель не набув право звернути стягнення на предмет іпотеки і, як наслідок, не мав права укладати оспорювані договори. Крім того, приватний нотаріус, який посвідчував ці договори не встановив цивільної правоздатності та дієздатності ТОВ «ФК «Інновація», як іпотекодержателя, необхідних для їх посвідчення.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати недійсними: договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі площею 358 м.кв., яка розташована в АДРЕСА_1 , який укладений між ТОВ «ФК «Інновація» та ОСОБА_3 , посвідчений 04 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстровим № 303, договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі площею 358 м.кв., яка розташована в АДРЕСА_1 , який укладений між ТОВ «ФК «Інновація» та ОСОБА_2 , посвідчений 04 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстровим № 306.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області рішенням від 23 лютого 2023 року відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ФК «Інновація», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д.М., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2022 року.

Відмовив ОСОБА_1 у розподілі судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 992,4 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції встановив, що на момент смерті матері позивача право власності на спірну будівлю, яка була предметом договору іпотеки, останній не належало, а тому таке право не увійшло до складу спадщини. За таких обставин суд вважав, що у позивача відсутнє право чи законний інтерес, які необхідно було би захистити у судовому порядку.

Додатковим рішенням від 20 квітня 2023 року Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області частково задоволив заяву представника ТОВ «ФК «Інновація» - Пінчук О.С. про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу. Стягнув із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інновація» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 750 грн. У стягненні із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інновація» судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 грн відмовив. Відмовив ОСОБА_1 у розподілі судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 992,4 грн та 496,2 грн.

Ухвалюючи додаткове рішення у справі та частково задовольняючи заяву представника ТОВ «ФК «Інновація» - Пінчук О.С. про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції погодився із запереченнями позивача про те, що витрачання часу адвокатом на формування правової позиції взагалі не передбачено договором про надання правової допомоги чи додатковою угодою, а тому такі витрати не можуть підлягати розподілу. Крім того суд вважав, що витрачення 5 годин представником відповідача на складання та направлення відзиву на позовну заяву не є співмірним із складністю та категорією спору, у зв`язку з чим констатував, що час у 3 години є достатнім, виправданим та співмірним для складання відзиву та відповідно зменшив розмір витрат у цій частині до 3 000 грн. Також суд вказав на те, що представник відповідача не витрачала час на проїзд до суду та очікування початку засідання, оскільки брала участь у розгляді справи за допомогою відеоконференції, тому вирішив стягнути за представництво інтересів відповідача у суді з позивача 1 000 грн.

Аргументи учасників справи

ОСОБА_1 на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у нього законного права та/або інтересу, який би підлягав захисту в судовому порядку. Так, він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , якій до посвідчення оспорюваних договорів купівлі-продажу належало право власності на нежитлову будівлю і, відповідно, така будівля після смерті ОСОБА_4 мала перейти у його власність.

При цьому, вважаючи, що його право чи інтерес не порушено, суд першої інстанції не надав оцінки доводам його позову, зокрема щодо того, що ТОВ «ФК «Інновація», як іпотекодержатель, не повідомило іпотекодавця ОСОБА_4 про зміну кредиторів - ТОВ «ФК «Вендор», ТОВ «ФК «Фінанс Транс Груп», а також в порушення вимог статей 35, 38 Закону України «Про іпотеку» не надіслало ОСОБА_4 вимогу про усунення порушення основного зобов`язання, що є підставою для визнання оспорюваних договорів недійсними, оскільки в такому випадку іпотекодержатель не набув права на звернення стягнення у позасудовому порядку.

Просить врахувати наведене та скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Халус А.Г. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 із клопотанням про продовження строку на його подання. В обґрунтування клопотання зазначив, що апеляційний суд ухвалою від 31 травня 2023 року поданий ним раніше відзив повернув без розгляду, оскільки він не надав належних доказів на підтвердження повноважень. Зазначив, що подати ордери, згенеровані через «Особистий кабінет адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України, він не міг, у зв`язку з тимчасовим обмеженням доступу до електронного кабінету з технічних причин, тому просив продовжити йому строк на подання відзиву та долучити такий до матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Відповідно до частин другої та шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З огляду на наведені обставини, з метою забезпечення права сторони на подання відзиву, колегія суддів вважає, що встановлений судом строк на подання представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокатом Халусом А.Г. відзиву на апеляційну скаргу необхідно продовжити.

В обґрунтування відзиву представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Халус А.Г. зазначає, що суд першої інстанції у повному обсязі з`ясував спірні обставини справи, правильно оцінив наявні у справі докази, у зв`язку з чим постановив законне та обґрунтоване рішення суду. Просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «Інновація» - адвокат Пінчук О.С. доводи скарги заперечила, просить оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Вказує на те, що іпотекодавець належним чином була повідомлена про намір іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку», а тому доводи апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність порушеного права у позивача, оскільки, як правильно встановив суд, на день смерті ОСОБА_4 право власності на предмет іпотеки їй уже не належало, а тому таке право не увійшло до складу спадщини після її смерті. Крім того, у матеріалах справи відсутнє свідоцтво про право на спадщину, яке би підтверджувало, що апелянт є спадкоємцем останньої.

Також представник ТОВ «ФК «Інновація» просить врахувати пропуск ОСОБА_1 строку позовної давності, так як оскаржувані договори були укладені 04 травня 2018 року, а позов подано у 2022 році.

Представник ТОВ «ФК «Інновація» - адвокат Пінчук О.С. також подала апеляційну скаргу на додаткове рішення суду в частині відмови у стягненні витрат за участь у судовому засіданні, призначеному на 23 грудня 2022 року. Так, представник апелянта зазначає про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вона брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки таке судове засідання відбувалося не в режимі відеоконференції та вона була особисто присутня в приміщенні суду. А тому при подачі заяви про компенсацію витрат на правничу допомогу вона врахувала час очікування засідання в м. Коломия, яке було призначене на 10 годину, однак у зв`язку з відсутністю електроенергії перенесено на 14 годину.

Просить скасувати додаткове рішення суду в частині відмови у стягненні 4 000 грн за очікування засідання, призначеного на 23 грудня 2022 року о 10 годині та яке було перенесено на 14 годину. В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні представник апелянта вимоги скарги ОСОБА_1 підтримав, просив її задоволити. Скаргу на додаткове рішення не визнав.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скаргу не визнав, просив її відхилити. Щодо розгляду скарги на додаткове рішення покладається на розсуд суду.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Інновація» скаргу позивача не визнала, апеляційну скаргу на додаткове рішення підтримала.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

10 жовтня 2007 року ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_5 уклали письмовий кредитний договір з фізичною особою №014/0321/44/05413 за яким товариство, як кредитор, відкриває ОСОБА_5 , як позичальнику, невідновлювальну кредитну лінію у сумі 100 000 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 09 жовтня 2017 року включно, зі сплатою 12,5% річних (а.с. 156-157 тому 1 копія кредитного договору).

У цей же день, 10 жовтня 2007 року, ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_4 (адреса місця проживання у преамбулі договору: АДРЕСА_2 ; адреса місця проживання у розділі реквізити договору: АДРЕСА_2 ) уклали письмовий договір іпотеки № 014/0321/44/05413/01, за яким ОСОБА_4 , як іпотекодавець, надала в іпотеку нерухоме майно у вигляді нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ВАТ «Ерсте Банк», як іпотекодержателю, для забезпечення його вимог, що витікають із вказаного вище кредитного договору, а також додаткових угод до нього. І цей договір був посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № Д-1535 (а.с. 166-169 тому 1 копія договору іпотеки).

При цьому, за вказаним договором, його сторони передбачили, що у разі порушення основного зобов`язання, умов кредитного договору або умов цього договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу про усунення порушення.

В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про його виконання у не менш ніж 30 денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом цього строку вимога залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (пункт 5.1.); іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту або при повній або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди сум неустойки (пункт 5.2.); іпотекодержатель має право дострокового виконання зобов`язання за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не задоволена звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем або позичальником обов`язків, встановлених цим договором або кредитним договором (пункт 5.3.); звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» (пункт 5.4.); право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених пунктом 5 цього договору, належить іпотекодавцю (пункт 5.6.); всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм (пункт 8.6.).

04 січня 2010 року ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_5 уклали письмовий договір у вигляді додаткової угоди № 1 до вказаного вище кредитного договору, яким серед іншого, передбачили, що: повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється позичальником щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, згідно з графіком погашення, наведеним у додатку № 1 до цієї додаткової угоди (пункт 1.7.); в разі отримання вимоги кредитора про дострокове повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів на умовах кредитного договору, в тому числі цієї додаткової угоди, кошти мають бути повернені/сплачені протягом 30 днів з моменту надіслання кредитором на адресу позичальника відповідного листа повідомлення вимоги (пункт 3.2.); кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи прострочену та поточну заборгованість позичальника за кредитом, прострочену заборгованість позичальника за процентами, та/або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та неустойки (пеню, штрафи), у випадку порушення позичальником пункту 1.7. цієї додаткової угоди (пункт 5.1.).

01 лютого 2012 року ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_5 уклали ще один письмовий договір у вигляді додаткової угоди № 1 до вказаного вище кредитного договору, яким у пункті 1, серед іншого, передбачили, що: повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів (відсотків) за користування ним, здійснюється позичальником щомісячно до 15 числа кожного місяця, згідно з графіком погашення, наведеним у додатку № 1 до цієї додаткової угоди. При цьому зберігають силу умови кредитного договору та усіх змін та доповнень до нього (а.с. 165 тому 1 копія додаткової угоди № 2, а.с. 160-164 тому 1 копія додатку № 1 до додаткової угоди № 2).

29 вересня 2014 року між ПАТ «Фідобанк», як правонаступником ВАТ «Ерсте Банк», та ТОВ «ФК «Вендор» було укладено договір № 5 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор ПАТ «Фідобанк» передав (відступив) новому кредитору ТОВ «ФК «Вендор» право вимоги за кредитним договором № 014/0321/44/05413 від 10 жовтня 2017 року. Також, в цей же день, між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Вендор» було укладено договір № 7 про відступлення права за договорами іпотеки, відповідно до умов якого ПАТ «Фідобанк» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Вендор» отримав, серед іншого, й всі права вимоги за іпотечним договором № 014/0321/44/05413/01 від 10 жовтня 2017 року.

18 травня 2015 року ТОВ «ФК «Вендор» на підставі договору про відступлення права вимоги (факторингу) № 112 та договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 014/0321/44/05413/01 від 10 жовтня 2017 року, відступило права вимоги за вказаним вище кредитним договором та договором іпотеки новому кредитору ТОВ «Фінанс Траст Груп».

09 лютого 2017 року ТОВ «Фінанс Траст Груп», на підставі договору про відступлення права вимоги (факторингу) № 19 та Договору про відступлення права за договором іпотеки № 014/0321/44/05413/01 від 10 жовтня 2017 року, відступило права вимоги за кредитним договором № 014/0321/44/05413 від 10 жовтня 2017 року та договором іпотеки № 014/0321/44/05413/01 від 10 жовтня 2017 року новому кредитору ТОВ «ФК «Інновація».

23 березня 2017 року ТОВ «ФК «Інновація» направила боржнику ОСОБА_5 та майновому поручителю ОСОБА_4 письмову вимогу про сплату заборгованості, яка виникла у зв`язку із невиконанням боржником умов кредитного договору № 014/0321/44/05413 від 10 жовтня 2017 року, з повідомленням про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку неповернення кредитних коштів у 30 денний строк з моменту отримання цієї вимоги.

Предметом спору в даній справі є правильність направлення такої вимоги як передумови для звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач вважав, що відповідачем порушено як вимоги Закону України «Про іпотеку», так і права ОСОБА_4 , як іпотекодержателя, оскільки таку вимогу було направлено за неправильною адресою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дав правильну оцінку цим обставинам та правильно застосував норми, які регулюють спірні правовідносини в цій частині.

Так, відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 зазначеного Закону).

Отже, за частиною першою статті 33 та частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише якщо останнє не виконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки.

Вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» не перешкоджають іпотекодержателю здійснювати права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця тільки тоді, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя зазначеної статті).

Умови договору іпотеки та вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.

Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

В разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку.

За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Таким чином, недотримання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя.

Метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання.

Як вбачається з копії самої вимоги від 23 березня 2017 року, наявної в матеріалах справи (а.с. 196 том 1), ТОВ «ФК «Інновація» направила боржнику ОСОБА_5 та майновому поручителю ОСОБА_4 письмову вимогу про сплату заборгованості.

При цьому, дійсно суд констатує, що боржнику вимога була направлена за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , а іпотекодавцю за адресою: АДРЕСА_2 . Тоді як зауважує апелянт, ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

Даючи оцінку цим обставинам, суд встановив, що згідно договору іпотеки адреса місця проживання ОСОБА_4 в преамбулі договору іпотеки була вказана: номер будинку АДРЕСА_2 , а у розділі реквізити договору: номер будинку АДРЕСА_4 .

Не зважаючи на це, обидві вимоги були вручені адресатам особисто. Зокрема, і ОСОБА_5 04 квітня 2017 року (якій вимога була відправлена за адресою: АДРЕСА_3 ), і ОСОБА_4 31 березня 2017 року (якій вимога була направлена за адресою: АДРЕСА_2 ), про що свідчать їх підписи у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення та списку групованих поштових відправлень (а.с. 195, 197, 198 тому 1).

Суд першої інстанції правильно врахував цей факт та обґрунтовано прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо порушення відповідачем порядку досудового врегулювання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договірного застереження безпідставні, оскільки письмову вимогу про сплату заборгованості, яка виникла у зв`язку із невиконанням боржником умов кредитного договору № 014/0321/44/05413 від 10 жовтня 2017 року, майновий поручитель ОСОБА_4 отримала.

Твердження позивача щодо неправильно зазначеної адреси поручителя, як підстави для визнання факту порушення, не заслуговує на увагу, оскільки факт отримання ОСОБА_4 спірного повідомлення позивачем не спростовано.

Також суд враховує, що з огляду на підстави позову, позивач не оспорював дійсність права ТОВ «ФК «Інновація» на дату укладення договорів купівлі-продажу предмета іпотеки. Щодо заміни кредиторів внаслідок уступки права вимоги, то відповідні договори не визнано недійсними, а доказів виконання зобов`язання першому кредитору також не представлено.

Як на підставу позову ОСОБА_1 посилався на наявність наведених вище неточностей, як підстав для визнання договорів недійсними. Однак такі вимоги спростовано, а інших підстав невідповідності договорів вимогам статті 215 ЦК України позивач не навів.

Разом з тим, встановивши ці обставини, суд першої інстанції відмовив у позові з іншої підстави, а саме, що позивачем не доведено факт порушення його права як спадкоємця. На думку колегії суддів такий висновок помилковий, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її спадкоємцем за заповітом. За заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини відкрито спадкову справу № 5/2020.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

В спірному випадку, позивач у справі звернувся як спадкоємець - правонаступник прав та обов`язків матері. При цьому, ОСОБА_4 зверталася з позовом з приводу спірного майна. Зокрема, 04 червня 2018 року ОСОБА_4 зверталася з позовом до ТОВ «ФК «Інновація», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування 1/2 частки нежитлової будівлі площею 358 м.кв, розташованої по АДРЕСА_1 , як набутої без достатньої правової підстави. Ухвалою суду у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 ОСОБА_1 було залучено у справі № 346/2581/18 як правонаступника.

Рішенням суду від 28 грудня 2021 року у справі № 346/2581/18 позов у даній справі було задоволено. Постановою апеляційного суду від 21 червня 2022 року рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові. При цьому апеляційний суд зазначив, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, що стало самостійною підставою для відмови у позові.

Зважаючи на зазначене, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом про визнання договорів недійсними. Тому в даному випадку не можна стверджувати, що зі смертю ОСОБА_4 відпав приватний інтерес, який стосувався особисто її волі та особи, оскільки до спадкоємця перейшли всі права та обов`язки, які належали ОСОБА_4 на момент смерті.

З огляду на наведене, рішення суду слід змінити виклавши мотиви відмови в позові з підстав викладених у даній постанові.

Щодо вимог про скасування в частині додаткового рішення .

Додатковим рішенням від 20 квітня 2023 року Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області частково задоволив заяву представника ТОВ «ФК «Інновація» - Пінчук О.С. про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу. Стягнув із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інновація» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 750 грн.

У стягненні зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інновація» судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 грн відмовив. Відмовив ОСОБА_1 у розподілі судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 992,4 грн та 496,2 грн.

Ухвалюючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції вважав, що представник відповідача не витрачала час на проїзд до суду та очікування початку засідання, оскільки брала участь у розгляді справи за допомогою відеоконференції, тому вирішив стягнути за представництво інтересів відповідача в суді з позивача 1 000 грн.

Разом з тим, перевіривши доводи скарги в цій частині, апеляційний суд погоджується з твердженням апелянта щодо неправильно встановлених обставин. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи та представлених апелянтом доказів, представник апелянта була особисто присутня в приміщенні суду та брала участь у судовому засіданні, судове засідання відбувалося не в режимі відеоконференції. Суд оголошував перерву в засіданні у зв`язку з відсутністю електропостачання та продовжив о 14:00 год. В цей час адвокат очікувала в приміщенні суду.

Однак висновок суду щодо розміру та суті наданої правової допомоги в цьому випадку правильний, оскільки перерва сталася вимушено, а участь у судовому засіданні судом оцінена, що є співмірним та адекватним в даній ситуації.

Тому додаткове рішення також слід змінити тільки в частині мотивів відмови в задоволенні вимоги про стягнення правової допомоги в сумі 4 000 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» адвоката Пінчук Олени Сергіївни задоволити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2023 року та додаткове рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину судових рішень в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта