П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/16736/22

Провадження № 22-ц/4815/517/23

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Левчук О.В.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

(вступна і резолютивна частини) о 17 год. 12 хв.

14 лютого 2023 року

в м. Рівне Рівненської області

Повний текст рішення складено: 20 лютого 2023 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Майданік В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьменюк-Волошиної Наталії Михайлівни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 13 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи вимоги, позивачем вказувалося, що від шлюбу між сторонами ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка - ОСОБА_3 . З квітня 2021 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини припинили підтримувати, а дитину утримує вона самостійно.

З липня 2022 року відповідач знаходиться в Італійській Республіці, а його дохід складає 1 500 євро щомісяця, про що ОСОБА_2 сам їй повідомив.

Дитиною ОСОБА_2 не цікавиться, систематично не надає коштів на її утримання, хоча таку можливість має.

Рішенням Рівненського міського суду від 14 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з 08 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про судові витрати.

У поданій через свого представника - адвоката Кузьменюк-Волошину Н.М. апеляційній скарзі позивач, вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що фактично полягало у невідповідності висновків суду обставинам справи, які призвели до неправильного застосування норм матеріального права, просить його змінити, виклавши перший і другий абзаци резолютивної частини у такій редакції:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 13 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник покликається на неврахування судом ст.ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 7, 141, 150, 180, 182, 195 СК України, правових позицій, висловлених Верховним Судом у постановах від 16 червня 2021 року у справі №308/9827/19, від 09 жовтня 2019 року у справі №760/7045/18 та від 16 червня 2021 року у справі №643/11949/19.

Звертає увагу на те, що дитина хворіє - у неї встановлено діагноз " Аденоїди , хронічний тонзиліт, викривлена носова перегородка", їй необхідні значні витрати на лікування, харчування, про що надано історію хвороби і докази про понесені відповідні затрати. Дочка має дегенеративні зміни поперекового відділу хребта у вигляді остеохондрозу спондилоартрозу, що передбачає здійснення певних курсів лікування. У період осені, зими та весни у неї відбуваються сезонні ускладнення на фоні бронхіту та гострих респіраторних інфекцій. Тому отримувач аліментів несе матеріальні витрати сама.

Також дочка з 01 листопада 2022 року відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок), де лише добове харчування складає 27 гривень. Нею несуться й інші витрати, пов`язані з цим закладом.

Крім того, сама позивач також хворіє. 23 грудня 2021 року внаслідок катарального калькульозного холецеститу їй проведено оперативне втручання - лапароскопічна холецистермія, адргеліоліз, ДЧП, в зв`язку з чим рекомендовано постійний нагляд у сімейного лікаря та хірурга.

Щодо платника аліментів, то відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу з 10 червня 2020 року належить частка у квартирі АДРЕСА_1 , а 06 жовтня 2018 року придбав автомобіль ІVECO 35S15, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . За останній рік він перерахував на лікування, діагностику, утримання дитини 6 584, 37 доларів США. що вважає незначною сумою. ОСОБА_2 має задовільний стан здоров`я, а на його утриманні не перебувають інші діти, непрацездатна дружина чи батьки.

При цьому, на думку заявника, відповідач ухиляється від покладеного на нього законом обов`язку утримувати свою дитину. Тому співмірним з батьківськими зобов`язаннями і об`єктивним обставинам справи розміром аліментів вважає 13 000 гривень, які він повинен сплачувати на користь позивача на утримання дитини щомісяця до досягнення дочкою повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Як з`ясовано судом, і ці обставини визнаються ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2020 року, про що свідчить відповідне свідоцтво серії НОМЕР_2 , видане Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Львів) 18 липня 2020 року, актовий запис №779.

Від сімейно-шлюбних відносин вони мають дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Львів) 17 грудня 2020 року, актовий запис №2527.

Сторонами не заперечується і те, що дочка проживає разом з матір`ю.

З довідки №5 від 04 листопада 2022 року Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №1 "Калинка" смт. Степань, комунальної власності Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує цей заклад з 01 листопада 2022 року.

Вважаючи, що відповідач, маючи можливість повноцінно забезпечувати малолітню дочку, уникає належного виконання своїх законних батьківських обов`язків з її утримання, фактично поклавши ці зобов`язання одноосібно на позивача, у листопаді 2022 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки до досягнення нею повноліття у розмірі 13 000 гривень щомісячно.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із часткової доведеності та обґрунтованості вимог позивача, оскільки доказів на те, що ОСОБА_1 несе щомісячні витрати на утримання дитини у розмірі 13 000 гривень, надано не було. Тому з урахуванням того, що сторони як батьки малолітньої ОСОБА_3 мають рівні права та обов`язки щодо неї, вони зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку та забезпечення організації її життя, заявлений розмір аліментів у 13 000 гривень визнано завищеним.

Беручи до уваги норми ст.ст. 182, 184 СК України, інтереси дитини для забезпечення стабільних і гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, доводи ОСОБА_2 щодо розміру аліментів, його матеріальне становище і стан здоров`я, який свідчить про його працездатність, судом визначено щомісячний розмір аліментів у 2 000 гривень.

Проте з такими висновками частково не можна погодитися.

Згідно зі ст.ст. 141, 150, 180, 182, 184 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у пункті 17 своєї постанови від 15 травня 2006 року №6 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", видно, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми права, які підлягали до застосування, суд першої інстанції при цьому зробив помилкові висновки стосовно щомісячного розміру аліментів, які слід стягувати із відповідача на користь ОСОБА_1 .

Приходячи до переконання про часткову зміну оскаржуваного рішення, колегія суддів бере до уваги, що визначений судом попередньої інстанції розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 - 2 000 гривень суперечить обставинам справи, адже він є недостатнім для повноцінного та об`єктивно необхідного утримання дитини, її матеріального забезпечення, фізичного, духовного та морального розвитку.

Тому розмір аліментів, які ОСОБА_2 зобов`язаний щомісяця сплачувати на користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття, визначається апеляційним судом у 3 000 гривень.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З огляду на висновки апеляційного суду та відсутність об`єктивних і переконливих доказів щодо визначення щомісячного стягнення саме у 13 000 гривень аліментів спростовуються аргументи заявника про правильність заявленого розміру аліментів.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 уже понесені, витрачаються і будуть понесені затрати на лікування хвороб малолітньої дочки та її навчально-виховний розвиток у зв`язку з перебуванням у дошкільному освітньому закладі, зокрема щоденна плата за харчування, то з ними погодитися не можна.

Норма статті 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Тому колегія суддів вважає, що обставини, на які покликається автор апеляційної скарги, не свідчать про правову доцільність збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Між тим, вони вказують про можливе існування додаткових витрат, про що слід заявити окремі позовні вимоги. При цьому у даному позові такої вимоги ОСОБА_1 заявлено не було, а тому з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства апеляційний суд не вправі вийти за межі позовних вимог.

Так, згідно із ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Решта покликань заявника є необґрунтованими, на увагу колегії суддів не заслуговують, а тому відхиляються.

Не заслуговують на увагу і аргументи, викладені у клопотанні про долучення документів до матеріалів справи, яке подано після апеляційної скарги, щодо того, що ОСОБА_2 проходить військову службу, а тому його грошове забезпечення дозволяє виплачувати аліменти у заявленому розмірі. Так, обставини, що викладені у доєднаних до клопотання документах, свідчать про те, що відповідач 06 березня 2023 року виключений з військового обліку у зв`язку з призовом на військову службу і направлений у військову частину № НОМЕР_4 НГУ м. Рівне . Між тим, цей факт на час розгляду справи та ухвалення оскаржуваного рішення ще не існував, а тому ці документи судом не перевірялися і їм не давалася відповідна правова оцінка. Отже, апеляційний суд не вправі вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Підставою для часткової зміни оскаржуваного рішення відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьменюк-Волошиної Наталії Михайлівни задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2023 року змінити частково, стягнувши із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 08 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду першої інстанції (в частині стягнення 992, 40 гривень судового збору та його негайного виконання щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

В.В. Майданік