Справа № 449/713/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2023 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняка Р.О.,

при секретарі: Вовк О.С.,

за участю присяжних:

Багрій О.В.,

Науменко Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до заінтересованої особи: Перемишлянської державної нотаріальної контори про оголошення фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення її батька ОСОБА_2 , померлим, оскільки останній раз бачила батька в 1997 році, коли він в черговий раз поїхав на заробітки до російської федерації і не повернувся, не телефонував, не подавав про себе жодної звістки. В серпні 2022 року вона звернулася до ВП №2 Львівського РУП ГУНП у Львівській області з заявою провести розшукові заходи батька ОСОБА_2 , проте жодних відомостей про перебування чи будь-яку інформацію про останнього не виявлено.

В судове засідання заявниця не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги просила задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи Перемишлянської ДНК не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 .

З 1997 року ОСОБА_2 , батько заявниці зник, з того часу, заявниця жодного разу його не бачила, про його місце знаходження їй нічого не відомо.

Витягом з ЄРДР №0000107, встановлено, що 18.08.2022 року ОСОБА_1 серпні 2022 року звернулася до ВП №2 Львівського РУП ГУНП у Львівській області з заявою провести розшукові заходи батька ОСОБА_2 , проте жодних відомостей про перебування чи будь-яку інформацію про останнього не виявлено.

Актом обстеження житлового приміщення від 22.08.2022 року, проведено огляд квартири по АДРЕСА_1 , на момент обстеження ОСОБА_2 не виявлено, зі слів сусідів, встановлено, що останній віпродовж 20 років відсутній за даною адресою, місце його перебування не відоме.

Відповідно до ч.3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Згідно до ст.47 ЦК України за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Судом встановлено, що протягом тривалого періоду часу починаючи з 1997 року по теперішній час, тобто близько 25 років, не відомо місцезнаходження чи перебування ОСОБА_2 .

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що на момент винесення судового рішення відомостей про місце перебування ОСОБА_2 , з 1997 року не має, враховуючи його похилий вік (78 років), суд вбачає підстави вважати, що він помер.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено, для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою.

Враховуючи те, що рішення про оголошення ОСОБА_2 померлим, необхідне заявниці, для оформлення спадщини, тому суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявницею та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до норм ч. 1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 305, 308-309 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задоволити.

Оголосити померлим громадянина України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Перемишляни Львівської області, померлим.

Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення його померлим.

Після набрання законної сили рішення про оголошення померлим ОСОБА_2 , у відповідності до ч.2 ст.308 ЦПК України надіслати рішення суду відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

присяжні:

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 .

Суддя Р. О. Борняк