Дата документу 18.04.2023
Справа № 334/381/23
Провадження № 2/334/768/23
18 квітня 2023 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Філіпової І. М.,
за участю секретаря Шайхайдарова Д. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про визнання недійсним пункту 1.5 Договору кредиту та страхування та п. п. 5 Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до Договору кредиту та страхування в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості, зобов`язання вчинити дії,
Погашення кредиту позивач здійснювала протягом 2020 та 2021 року, в січні та лютому 2022 року, після цього скористалася правом відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року №2120-IX, ІІ Прикінцеві та перехідні положення», згідно п. 3.2) розділ «прикінцеві та перехідні положення» Цивільний кодекс України доповнено п. 18 та 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем) звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу. пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». в зв`язку з тим, що позивач вимушена виїхати з України.
Позивач з березня 2022 року знаходиться в евакуації з малолітнім сином ОСОБА_2 , 2019 року народження, у Німеччині.
Зазначає, що згідно п.1.5 Договору, під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих тарифів банку.
Відповідно до п. 5 додатку №1 до кредитного договору позичальник змушений сплатити банку «плату за обслуговування кредитної заборгованості» за весь період дії кредитного договору в розмірі 90 898,20 грн.
Відповідно до п. 5 Паспорту споживчого кредиту (Додаток №1 до Договору), до кількості та розміру платежів при поверненні кредиту включено також платежі за додаткові та супутні послуги банку «плата за обслуговування кредитної заборгованості».
Вважає, що зазначений пункт кредитного договору щодо плати за обслуговування кредиту є несправедливим, що чітко передбачено Законом України «Про споживче кредитування», а тому, на її думку, є підстави для визнання даного пункту недійсними.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Дерев`янко І. О. надійшла заява 18.04.2023 року про розгляд справи без участі позивача та її представника, просить позов задовольнити. Відповідачі про причини не явки суду не повідомили, відзив на позов не надали.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.
Відповідно до частини першої статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з п.1.5 Договору, під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на веб-сайті банку.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
Згідно з п.1.5 Договору, п.п. 5 Паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 було встановлено плату за обслуговування кредиту.
Тобто, оспорюваними підпунктами п.1.5 Договору, п.п. 5 Паспорту споживчого кредиту позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено.
Відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору.
Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.
Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися їй безоплатно, вказаний пункт кредитного договору є несправедливим та підлягає визнанню недійсним.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19.
Крім того, факт обізнаності позивача про свій обов`язок сплачувати плату за обслуговування кредиту не спростовує протиправність відповідних положень кредитного договору та їх невідповідності вимогам частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, вимога позивача про визнання положення кредитного договору щодо встановлення плати за обслуговування кредиту підлягає до задоволення.
Згідно з п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть, зокрема:припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.
Разом з тим, оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то судовий збір в розмірі 2147,20 (дві вимоги немайнового характеру по 1073,60 грн), слід стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 77, 78, 81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 203, 215, 634, 638-642, 1212, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування»,
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про визнання недійсним пункту 1.5 Договору кредиту та страхування та п. п. 5 Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до Договору кредиту та страхування в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» в дохід держави судовий збір в розмірі 2147 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», юридична адреса: м. Львів, вул. Валова, буд. 11, , МФО 336310;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 15/2, .

Суддя: Філіпова І. М.