ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж Олени Анатоліївни, треті особи Приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна, Центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним (суддя першої інстанції Федоріщев С.С.)

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності, поновлення права власності та зняття арешту.

У поданому позові з урахуванням уточнення позивач просить:

- визнати недійсною довіреність від ОСОБА_1 на ОСОБА_4 , посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Міссіяж Оленою Анатоліївною від 01.07.2019 року за реєстровим № 317;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ), від 04 липня 2019 року, який посвідчений приватний нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1400, укладений між ОСОБА_1 1973 року народження, від імені якої діяв ОСОБА_4 , 1991 року народження та ОСОБА_3 , 1972 року народження;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 32256808 від 04 липня 2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 ), за ОСОБА_3 ;

- поновити право власності ОСОБА_1 шляхом відновлення запису про державну реєстрацію права власності за останньою на квартиру АДРЕСА_1 ), (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 лютого 2005 року за реєстровим №1498 приватним нотаріусом Дніпропетровського (Дніпровського) міського нотаріального округу Рудкович Є.В.;

- зняти арешт (припинити обтяження) нерухомого майна - квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований державним реєстратором - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область 28.11.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, Справа №201/12699/19 від 15.11.2019 року (реєстраційний номер обтяження: 34558968).

Ухвалою Жовтневого районого суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж Олени Анатоліївни, треті особи ОСОБА_5 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна, Центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності, поновлення права власності та зняття арешту, в частині позовних вимог щодо зняття арешту (припинення обтяження) нерухомого майна - квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований державним реєстратором - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область 28.11.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, Справа №201/12699/19 від 15.11.2019 року (реєстраційний номер обтяження: 34558968) закрито.

Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 , та через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що рішенням суду першої інстанції від 05 грудня 2022 року було повністю відмовлено в задоволенні позовних вимог, а тому суд вийшов за межі своїх повноважень щодо вирішення питання про закриття провадження у справі в частині зняття арешту з майна.

ОСОБА_2 просив ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Адвокат Самко О.І. у судовому засіданні на задоволенні апеляційної скарги наполягав.

Адвокат Шахов Д.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити ухвалу суду в силі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 лютого 2005 року на підставі договору купівлі-продажу, внесеного до реєстру за №1498 від 07.02.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., ОСОБА_1 придбала у власність квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (шість) (а.с. 62).

26 червня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж О.А. посвідчено довіреність за якою позивач ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_4 представляти її інтереси щодо володіння та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , в усіх без винятку підприємствах, адміністраціях, установах та організаціях, незалежно від форм власності та галузевої належності, в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», комунальних підприємствах (газо-; тепло-; енерго-; водопостачання, водовідведення) міста Дніпра, у відповідному центрі надання адміністративних послуг, в департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у відповідній дільниці комунального підприємства «Жилкомсервіс» міста Дніпра, в органах незалежної експертної оцінки, в органах нотаріату, визначаючи на власний розсуд суму, строки інші умови договорів. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам, строком на один рік та дійсна до двадцять шостого червня дві тисячі двадцятого року. Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 311 (а.с. 36).

01 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж О.А. посвідчено довіреність за якою позивач ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_4 представляти її інтереси в усіх без винятку підприємствах, адміністраціях, установах та організаціях, незалежно від форм власності та галузевої належності, в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», комунальних підприємствах (газо-; тепло-; енерго-; водопостачання, водовідведення) міста Дніпра, у відповідному центрі надання адміністративних послуг, в департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у відповідній дільниці комунального підприємства «Жилкомсервіс» міста Дніпра, в органах незалежної експертної оцінки, в органах нотаріату, з питань користування та розпорядження (продаж, міна, передача в іпотеку, оренду (найм) належної їй квартири АДРЕСА_3 визначаючи на власний розсуд суму, строки інші умови договорів. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам, строком на один рік та дійсна до першого липня дві тисячі двадцятого року. Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 317 (а.с.37).

04 липня 2019 року ОСОБА_4 , який діяв на підставі зазначеної вище довіреності від імені ОСОБА_1 , уклав договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 (шість), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №1400 (а.с. 40-41).

Під час вчинення приватним нотаріусом нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , нею було перевірено особи громадян, які підписали договір, встановлено їх дієздатність, а також повноваження представника та належність ОСОБА_1 відчужуваної квартири (а.с 41).

Позивач заперечує підписання нею довіреності на ім`я ОСОБА_4 на продаж належної їй квартири.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань наданого позивачем 12 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення за фактом шахрайства.

Того, ж дня працівниками поліції за заявою ОСОБА_1 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002852 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (а.с. 12).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року накладено арешт на квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_2 та заборонено здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна (а.с. 13-16).

Закриваючи провадження в частині позовних вимог щодо зняття арешту нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов висновку, що зняття арешту накладеного в рамках кримінального провадження розглядається на підставі кримінально-процесуального законодавства, навіть за умови, що особа (власник) не є учасником кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 07 листопада 2018 року у справі

№ 296/8586/16-ц).

Згідно з частиною першою статті 1 КПК України 2012 року порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених зазначеною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження не закрито.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 1960 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє не закрито, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства.

Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого,що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 03 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 07 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц).

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність розгляду питання про звільнення спірної квартири з-під арешту в порядку КПК України 2012 року, оскільки такий порядок є єдиним визначеним способом захисту права власності позивача на квартиру, арешт на яку було накладено в межах кримінального провадження, яке станом на дату ухвалення оскаржуваних судових рішень не є закінченим.

Отож, наявність незакінченого кримінального провадження виключає можливість розгляду справи про звільнення майна з-під арешту за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частиною другою статті 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема, особа може бути обмежена у здійсненні права власності під час проведення досудового слідства у кримінальній справі у порядку, встановленому КПК України.

Встановивши, що на спірне майно було накладено арешт у кримінальному провадженні, суд першої інстанції з яким також погоджується суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження в цій частині.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновкам суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року про закриття провадження у справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 27 квітня 2023 року.

Головуючий-суддя О.В. Халаджи