Справа № 211/4475/23
Провадження № 2-з/211/24/23
У Х В А Л А
про повернення заяви
20 липня 2023 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Ніколенко Д.М., розглянувши матеріали заяви адвоката Трофименко Марини Володимирівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів, -
до суду звернувся адвокат Трофименко Марина Володимирівна, діюча в інтересах ОСОБА_1 , із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.
Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до такого висновку.
Заява про забезпечення доказів подана адвокатом заявника до звернення до суду із позовом.
Однак, згідно із ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Водночас, ст. 116 ЦПК України визначено, зокрема, підстави забезпечення доказів і ст. 117 ЦПК України - вимоги до такої заяви.
У відповідності до ч. 1 і ч. 3 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні за участю заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи. Лише за клопотанням заявника суд може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи: у невідкладних випадках; якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами (ч. 4 ст. 118 ЦПК України).
Водночас, вищевказане клопотання матеріали заяви не містять.
Відсутність такого клопотання унеможливлює дотримання положень ч. 3 ст. 118 ЦПК України і вказує на необхідність виконання п. 3 ч. 1 ст. 117 ЦПК України.
Суд звертає увагу на те, що необхідною умовою для забезпечення доказів судом можуть бути виключно підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (ч. 1 ст. 116 ЦПК України).
У відповідності до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
З вищевказаного виснується, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Подана адвокатом заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не містить передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України обґрунтування необхідності забезпечення доказів і не відповідає критеріям, визначеним ст. 116 ЦПК України.
Суд звертає увагу заявника на те, що цивільним процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів як способу забезпечення доказів (ст. 116 ЦПК України) та витребування доказів (ст. 84 ЦПК України), тобто процесуальний закон чітко розмежовує зазначені поняття.
Проте заявник помилково ототожнив витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як сприяння суду сторонам в поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно.
Вищевказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 24.01.2022 у справі № 756/3965/21, від 09.10.2019 у справі № 9901/385/19, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18, від 11.03.2020 у справі № 9901/608/19.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що адвокатом заявника заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог ст. 117 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Суд вважає за необхідне звернути увагу адвоката заявника на те, що неможливість на момент звернення до суду отримати і долучити до позову необхідні докази, є підставою заявити одночасно з цим позовом клопотання про витребування таких доказів, навівши відповідні мотиви того, чому не вдалося отримати докази самостійно (ч. 4 ст. 83 і ч. 1-ч. 2 ст. 84 ЦПК України).
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 116, 117, 258-261, 353 ЦПК України, суд -
повернути адвокату Трофименко Марині Володимирівні, діючої в інтересах ОСОБА_1 , заяву про забезпечення доказів із доданими до неї документами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 20 липня 2023 року.

Суддя Д.М.Ніколенко