Справа № 559/528/23
Провадження № 2/559/247/2023
25 квітня 2023 року м. Дубно
Дубенський міськрайонний суду Рівненської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно цивільну справу за позовом представника адвоката Лопухович Алли Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,
представник адвокат Лопухович А.О. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03 березня 2021 року розірвано. Від шлюбу мають троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно рішення виконавчого комітету Тараканівської сільської ради визначено місце проживання дітей з батьком ОСОБА_1 - позивачем у справі. 12 травня 2021 року Дубенським міськрайонним судом видано судовий наказ, яким з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Даний судовий наказ перебуває у провадженні Дубенського МВ ДВС ЗМРУ МЮ (м. Львів). Відповідно до довідки та розрахунку заборгованості станом на 01 лютого 2023 року заборгованість зі сплати аліментів становить 101 400,58 грн. Згідно розрахунків, доданих до позовної заяви, розмір неустойки (пені) нарахованої на суму заборгованості по аліментах за період з 27 квітня 2021 року по 01 лютого 2023 року становить 350 671,73 грн. Враховуючи вимоги, викладені у ст. 196 СК України, вважає, що розмір неустойки, який підлягає стягненню становить 101 400,58 грн. Просить задоволити позов.
Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача - адвокат Лопухович А.О. подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у їх відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, протии винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». Крім того, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. У відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03 березня 2021 року розірвано (а.с.8-10).
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . У свідоцтвах про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 їхніми батьками вказані позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 (а.с.11-13).
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Тараканівської сільської ради № 14 від 13 січня 2021 року, визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком, ОСОБА_1 (а.с.15-17).
Згідно довідки, виданої Тараканівською сільською радою №02-21/103/23 від 09.02.2023 року діти проживають з позивачем без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 (а.с.18).
Відповідно до судового наказу Дубенського міськрайонного суду від 12 травня 2021 року з відповідачки ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2021 року року і до досягнення повноліття дітей (а.с14).
Згідно розрахунку Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 01.02.2023 становить 101 400,58 грн (а.с. 19-21).
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Вказаний висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України.
Згідно розрахунку позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 27 квітня 2021 року по 01 лютого 2023 року становить 350 671,73 грн. Разом з тим, ст. 196 СК України обмежує розмір неустойки (пені) 100 відсотками заборгованості. Таким чином, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 відповідно до закону становить 101 400,58 грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення пені за несплату аліментів, суд враховує, що відповідачка ОСОБА_2 відповідно до рішення суду, зобов`язана сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дітей, починаючи з 27 квітня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 01.02.2023 року становить 350 671,73 грн., зазначена заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки вона не довела, що заборгованість утворилася з незалежних від неї причин, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки пеню за прострочення сплати аліментів, як стимул належного виконання обов`язку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
За таких обставин позивач у справі звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 1073,60 грн судового збору в дохід держави.
Керуючись: ст.ст. 4, 12, 13, 81, 83, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 196 СК України, суд
позов представника адвоката Лопухович Алли Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів згідно судового наказу Дубенського міськрайонного суду №559/869/21 від 12 травня 2021 року у розмірі 101 400 (сто одну тисячу чотириста) гривень 58 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні) 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя М.В. Панчук