Провадження №6/522/520/23
УХВАЛА

18 вересня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання щодо прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1000 від 15.09.2020, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1000 від 15.09.2020, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 .

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Перевіряючи підсудність даної справи Приморському районному суду м. Одеси, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Тобто, питання заміни сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в судах цивільної юрисдикції з урахуванням положень частини другої статті 446 ЦПК України, тобто судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Як слідує з постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2020, місцем проживання боржника є: Одеська область, с. Прохорове, що територіально належить до юрисдикції Іванівського районного суду Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, враховуючи те, що доказів вчинення виконавчих дій за указаним виконавчим провадженням з виконання виконавчого напису на території Приморського району м. Одеси не надано, суд дійшов висновку, що заяву подано з порушенням правил підсудності.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

За таких обставин, матеріали заяви відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України слід передати на розгляд до Іванівського районного суду Одеської області.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1000 від 15.09.2020, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , направити для розгляду за підсудністю до Іванівського районного суду Одеської області (вул. Центральна, 81 А, смт. Іванівка, Іванівський район, Одеська область, 67200).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА