Справа № 128/2746/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , заінтересована особа Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся, ОСОБА_2 , яка проживала в с.Веселе, (раніше Токмацького району) нині Молочанської міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №2 від 25.01.2023, причина смерті ОСОБА_2 старість; померла у віці 95-ти років.

За свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого призначила спадкоємцем належної їй на праві власності земельної ділянки площею 3,60 га, що знаходиться на території Скрицької сільської ради Немирівського району Вінницької області заявника, ОСОБА_1 , а все інше належне їй мано заповіла рідному братові заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 заявник не може, так як ОСОБА_2 проживала та померла в с. Веселе Молочанської міської громади Пологівського району Запорізької області, тобто на території України, яка тимчасово окупована російською федерацією.

Так як бабуся померла на території, яка перебуває в тимчасовій окупації, заявник не може отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть, на підставі якого в подальшому отримати свідоцтво про смерть.

Отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть заявник не має змоги, так як будь-яке поштове та транспортне сполучення з тимчасово окупованою територією відсутнє, і знайомі бабусі, які провели її поховання, змогли передати їй лише фотокопію лікарського свідоцтва про смерть через мобільний додаток «Вайбер».

Надати будь-які інші докази, як то фотокартки могили, де похована ОСОБА_2 , заявник також не може по тій причині, що на території тимчасово окупованої території люди бояться під загрозою смерті ходити по території громади, відвідувати кладовище, так як окупанти без будь-яких пояснень можуть позбавити місцевих мешканців життя, вчиняти тортури та розправи.

Коли заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою зареєструвати смерть ОСОБА_2 , отримала письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті, так як нею для підтвердження факту смерті особи пред`явлено документ (копія документу), який виданий на тимчасово окупованій території, а саме: лікарське свідоцтво про смерть (остаточне) №2 від 25.01.2023, видане КНП «Молочанським центром первинної медико-санітарної допомоги №4» м. Молочанськ. Тому, пред`явлені нею документи для підтвердження факту смерті особи не є підставою для державної реєстрації смерті.

Заявник являється спадкоємцем по заповіту та бажає подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і відповідно в подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Встановлення факту смерті необхідно заявнику з метою отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та в подальшому оформити спадщину.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Білозор О.Л. в судове засідання не з`явився, надіславши на електронну пошту суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, вимоги заяви своєї довірительки підтримує, просить їх задоволити.

Представник заінтересованої особи Вінницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, при вирішенні заяви ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №2, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 померла у віці 95-ти років ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веселе Токмацького району Запорізької області.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, і діє на даний час.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 Молочанська міська територіальна громада Пологівського району Запорізької області являється територією України тимчасово окупованою Російською Федерацією.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України.

Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть ОСОБА_2 у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000.

Так, п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма N106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey)(Страсбург, 10 травня 2001 року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним настанням смерті особи на тимчасово окупованій території України та неможливістю проведення державної реєстрації смерті особи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви щодо встановлення факту смерті особи, оскільки реєстрація смерті останньої неможлива без відповідного рішення суду, а тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 76, 247, 264, 265, 268, 273, 293, 315, 317, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , в с. Веселе Молочанської міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 (проживала в с. Веселе, Молочанської міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області).

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Копію рішення суду невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.І. Бондаренко