Номер провадження: 22-ц/813/752/23
Справа № 495/3715/20
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

30 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, просить суд:стягувати з відповідача щомісячно на її користь аліменти на утримання двох сумісних дітей, а саме повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 19.08.2020 і до 19.08.2025 року, а потім з 20.08.2025 до 06.12.2026 щомісячно на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь 50% сплаченого нею контракту за перший курс навчання доньки, судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що після розірвання шлюбу діти проживають із матір`ю.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 лютого 2012 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, до досягнення повноліття.

За рішенням незрозуміло як після 19.08.2020 року має сплачувати аліменти відповідач, адже у подальшому до 06.12.2026 року розмір аліментів не визначений, що і сприяло її зверненню до суду.

Також, зазначала, що ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання освітнього ступеню бакалавр, за спеціальністю 076 «ПТБД», займається за контрактом та стипендію не отримує.

Розмір отримуваних нею аліментів є замалим навіть для сплати половини суми плати за контракт та за гуртожиток.

За її ствердженнями, стягнення саме такої грошової суми аліментів, про які вона заявляє у позові обумовлено тим, що неповнолітня дитина потребує значного утримання та догляду, посиленого харчування, придбання для неї одягу, забезпечення медичним доглядом, необхідністю придбавати для такої дитини будь-які інші предмети домашнього вжитку, а дитина, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, потребує значних грошових коштів на навчання, проживання у гуртожитку, харчування, проїзд, одяг, підручники тощо.

Також враховуючи матеріальний стан відповідача вважає, що останній повинен відшкодувати їй 50 % сплаченої суми учбового контракту, витрати на який у повному обсязі понесла ОСОБА_1 .

З урахуванням усього вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом.

Позиція відповідача у суді першої інстанції.

30 липня 2020 року відповідач надав письмові заперечення, відповідно до яких вказував, що дійсно він працевлаштований і працює у ПАТ «Фірма Еліпс» та отримує там заробітну плату, з якої на підставі поданого виконавчою службою виконавчого листа регулярно, щомісяця утримуються аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу.

Крім того, відповідач працює у ПП «Крістал Глас», де також отримує заробітну плату, з якої утримуються аліменти у тому ж розмірі, на підставі його добровільної заяви від 05.06.2015 року.

Більш того, за ствердженнями відповідача, на теперішній час ним додатково подані до керівництва підприємств, де він працює, щоб і в подальшому продовжували утримувати аліменти на їх спільних з позивачем доньок у розмірі 1/3 частини від заробітку, в т.ч. і на старшу доньку ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 досягла повноліття до завершення навчання, але не пізніше, ніж до досягнення 23 річного віку.

Також відповідач зауважив, що справу про стягнення аліментів на користь неповнолітніх дітей вирішено ще в 2012 році, воно виконується належним чином, а тому немає підстав задля винесення ще одного рішення про стягнення аліментів.

До того ж, відповідач просив врахувати, що у нього на утриманні знаходиться непрацездатна мати ОСОБА_6 , яка перенесла інфаркт міокарда, після чого майже повністю втратила зір.

Щодо оплати 50 % вартості контракту, стверджував, що позивач разом з донькою мали порадитись з ним з питань його платоспроможності надавати їм допомогу на навчання, в той же час у нього відсутні збереження та додаткові заробітки, більш того частина заробітку витрачається на утримання матері.

Також відповідач вказував на працевлаштуванні позивача на декількох роботах, а саме в КНП «Білгород-Дністрвоський спеціалізований будинок дитини» Одеської облради», на посаді медичної сестри, та у приватного лікаря-стоматолога ФОП ОСОБА_7 , також на посаді медичної сестри, що вказує на те, що їх діти не обділені у своїх можливостях.

Більш того, на думку відповідача, якби позивач сплачувала /як про те передбачено договором про надання освітніх послуг/ щомісяця по 1630 грн за контракт старшої доньки, то їй напевно вистачило б отримуваних від нього аліментів.

За таких обставин, та з урахуванням достатнього рівня його доходу, що значно перевищує середній заробіток, з якого стягуються щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини,що має вистачати для нормального утримання дітей, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про відмову у задоволенні позову.

Короткий зміст відзиву ОСОБА_2 на апеляційну скрагу.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив на апеляційну скаргу вмотивовано тим, що з ОСОБА_2 в добровільному порядку стягуються аліменти адміністраціями підприємств, де він працює, та враховуючи розмір його заробітку і те, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір;

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 18, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 20 липня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Фактичні обставини справи.

На підставі матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 06.06.2012 року по справі № 2-4481/2011.

Від спільного шлюбу у позивача та відповідача народилось двоє доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, наявними в матеріалах справи (а.с. 14-16).

У відповідності до довідки про склад сім`ї № 406 або зареєстрованих у житловому /приміщенні/ будинку осіб, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із вимог виконавчого листа, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 04.04.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.09.2011 року та до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 19.08.2020 року та до повноліття ОСОБА_9 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно.

Разом з тим, згідно із довідки № 253 від 02.09.2019 року, виданої Одеським національним морським університетом, ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання освітнього ступеню бакалавр, спеціальності 076- «ПТБД» ННІ морського бізнесу 1 курсу 1 групи. Займається за контрактом. Стипендію не отримує (а.с. 18).

Згідно із договору № 604-12-19 від 15.08.2019 про надання освітніх послуг, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 75870 грн, 1 курс 16300 грн, 2 курс 18000 грн, 3 курс 19770 грн, 4 курс 21800 грн.

Позивач надала докази сплати нею 1 курсу навчання доньки, та витрат на проживання у гуртожитку.

Також, ОСОБА_1 приєднано Виписку з її рахунку, на який вона систематично одержує аліменти, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням суду від 06.02.2012 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 .

У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач вже отримує аліменти, визначені за рішенням суду у розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку /доходу/ відповідача на утримання її неповнолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Посилання позивача на обумовленість звернення до суду з даним позовом з причин неточностей у розмірі аліментів, що мають стягуватись після досягнення старшою донькою ОСОБА_3 повноліття, загалом є необґрунтованими, оскільки у разі виникнення будь-яких незрозумілих питань з приводу виконання рішення, має бути вирішено саме в тому судовому провадження, в якому першочергово розглядалась справа, тобто позивач не позбавлена права надання відповідних заяв до суду про виправлення описки або роз`яснення рішення (в залежності від ситуації).

Стосовно посилання позивача про те, що донька має вади зору, їй встановлено діагноз складний міопічний астигматизм, тому дитині необхідно постійно проходити курси лікування, збалансоване харчування, купувати лінзи тощо, у випадку наявності дійсних підтверджень вказаному, має вирішуватись як додаткові витрати на дитину, а не у як складові аліментних зобов`язань, які вже стягнуто за рішенням суду - до повноліття доньки, наразі продовжено стягнення в добровільному порядку на підставі відповідних заяв відповідача.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вимог про стягнення додаткових витрат на дитину позивачем не заявлено.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Так, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, послався на те, що на момент звернення позивачем до суду 30 червня 2020 року ОСОБА_3 ще не досягла повноліття. В ході розгляду справи, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 виповнилось 18 років.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до довідки № 228 від 29.07.2020р. ОСОБА_2 працює в ПАТ «Фірма Еліпс», з 06.05.2014 року і по теперішній час, на посаді юрисконсульта (а.с.50).

Згідно із довідки № 125/07 від 28.07.2020 року, ОСОБА_2 працює в ПП «Крістал Гласс», з 02.06.2014 року. На даний час займає посаду юрисконсульта (а.с.51).

З приєднаних в якості заперечень проти позову вищенаведених довідок можливо дослідити, що з відповідача утримуються щомісячно з кожної роботи аліменти у розмірі 1/3 частини, про що також не заперечувала позивач ході судового розгляду справи.

Більш того, на підставі його заяв від 20.07.2020 року та 24.07.2020 року, у зв`язку із досягненням його донькою ОСОБА_3 повноліття та її навчанням, просив продовжити утримання з його заробітку на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 33 % на утримання його доньок ОСОБА_3 починаючи з 19.08.2020 року і до письмового повідомлення про завершення нею навчання, але не пізніше, ніж до досягнення нею 23-річного віку; ОСОБА_4 до досягнення дочкою повноліття (а.с.54-55).

У відповідності до довідки ПП «Крістал Глас» за № 151/09 від 24.09.2020 року підтверджено, що на теперішній час із заробітної плати ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 для утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на підставі виконавчого листа № 2-4382/11 від 06.02.2012 року та особистих заяв платника аліментів щодо продовження утримувати аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку на утримання доньки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання з 19.08.2020 року до завершення нею навчання, але не пізніше 23-річного віку та на доньку ОСОБА_9 до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки ПАТ «Фірма Еліпс» за № 268 від 24.09.2020 року підтверджено, що на теперішній час із заробітної плати ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх вдів заробітку на підставі виконавчого листа № 2-4382/11 від 06.02.2012 року та особистої заяви платника аліментів від 20.07.2020 року щодо продовження утримувати аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку на утримання доньки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання з 19.08.2020 року до завершення нею навчання, але не пізніше 23-річного віку та на доньку ОСОБА_9 до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, існує достатньо доказів, що аліменти на навчання доньки сторін ОСОБА_3 , стягуються з доходів платника аліментів відповідача в добровільному порядку, на підставі його письмових заяв.

Більш того, суд першої інстанції звернув увагу, що позивач вже отримує аліменти, визначені за рішенням суду у розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку /доходу/ відповідача на утримання її неповнолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Однак повністю із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Матеріали справи містять довідку № 253 від 02.09.2019 року, виданої Одеським національним морським університетом, про те, що ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання освітнього ступеню бакалавр, спеціальності 076- «ПТБД» ННІ морського бізнесу 1 курсу 1 групи. Займається за контрактом. Стипендію не отримує (а.с. 18).

На момент подачі позовної заяви ОСОБА_3 дійсно не досягла повноліття, однак в процесі розгляду справи 18 серпня 2020 року останній виповнилось вісімнадцять років, а тому на час ухвалення рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 набула права на отримання даного виду аліментів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, відповідно до вимог ст. 200 СК України, починаючи з 18 серпня 2020 року (день настання повнолітня ОСОБА_3 ) на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Апеляційний суд враховує добровільну сплату відповідачем ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 , однак зауважує, що судове рішення про стягнення аліментів направлене на забезпечення стабільності отримання аліментів дитиною.

У разі примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів відповідачем до органів виконавчої служби можуть бути подані відповідні докази підтвердження сплати аліментів за відповідні періоди та виконавчою службою такі будуть враховані.

Фактично присуджений розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої дитини, відповідає добровільному розміру аліментів, який був наданий ОСОБА_2 до суду.

Щодо позовних вимог про стягнення 50% вартості контракту, то апеляційний суд зазначає, що при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Під час встановлення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у якості 1/3 частини доходів відповідача, колегією суддів враховано вартість контракту, яка сплачується за надання освітніх послуг.

Крім того апеляційний суд наголошує, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку при застосуванні норм права, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчаєтьсяз постановленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 листопада 2020 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається.

Постановити у справі нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини всіх доходів, починаючи з 18 серпня 2020 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 20 липня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк