Справа № 369/2973/23
Провадження №4-с/369/49/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) Хайдарі Рустам Рахманович, Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 на рішення державного виконавця,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулося до суду даною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2021 було здійснено примусове виселення Боржника ОСОБА_2 у ВП 54847988 з будинку (далі - Будинок) АДРЕСА_1 (колишній Києво-Святошинський район) Київської області.

Майно, яке перебувало в Будинку (далі - Майно) було описано та передано мені на відповідальне зберігання державним виконавцем Хайдарі Р.Р. відповідно до документу під назвою «Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2021» (далі - Постанова), тобто заявника призначено зберігачем Майна (далі - Зберігач).

Відповідно до частини 7 статті 66 Закону України «Про виконавче провадження», передане для зберігання майно боржника повертається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов`язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов`язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації майна боржника або його частини.

Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців з дня передачі на зберігання. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації такого майна кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику.

Внаслідок електронних торгів через Систему електронних торгів арештованим майном ДП «СЕТАМ» (https://setam.net.ua) за лотом № 509690 Майно було реалізовано та передано покупцю.

За таких підстав зберігання Майна припинено та у заявника є право на відшкодування витрат, пов`язаних із зберіганням Майна (далі - Витрати), а саме: перевезення частини Майна (яке не вбудоване до Будинку) із залученням перевізників та вантажників; проведення незалежної оцінки Майна; послуги ріелтора за розшук складу для збереження Майна; оренда складу для збереження частини Майна; залучення охоронної фірми до охорони Майна (яке вбудоване до Будинку).

Боржник витрати не відшкодував.

26.07.2022 заявник подав заяву на ім`я Державного виконавця Хайдарі Р.Р. про відшкодування Витрат із долученням розрахунку на суму 615 038,33 грн.

Проте, вказана заява задоволена не була.

Також, заявником була подана скарга на дії державного виконавця від 08.09.2022 на ім`я в.о. начальника Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Р.Р.

Вказана скарга залишена без задоволення.

Ухвалою від 03.02.2023 по справі №369/12255/22 визнано неправомірною бездіяльність Державного виконавця Хайдарі Р.Р. та зобов`язано розглянутивикладені у заяві від 26.07.2022 питання про відшкодування Витрат.

На адресу заявника надійшов лист Міністерства юстиції України від 18.11.2022, а також листи Державного виконавця Хайдарі Р.Р. від 23.08.2022 та від 16.09.2022, в яких викладене рішення про відмову у задоволенні заяви про відшкодування Витрат з тих підстав, що повернення витрат на зберігання майна несе цивільно-правовий характер, а відтак у разі відсутності договору на зберігання майна (підписаного у межах виконавчого провадження), стягнення Витрат зберігача має відбуватись у межах окремої цивільної справи до Боржника.

Тому заявник просив суд визнати неправомірним рішення Державного виконавця Хайдарі Р.Р. про відмову у відшкодуванні витрат, пов`язаних із зберіганням майна, внаслідок примусового виселення Боржника ОСОБА_2 у з будинку АДРЕСА_1 , які були мною здійснені на підставі документу під назвою «Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2021» (ВП 54847988). Зобов`язати Державного виконавця Хайдарі Р.Р. (або іншу уповноважену посадову особу) відшкодувати витрати в сумі 615 038,33 гривень, пов`язані із зберіганням майна, внаслідок примусового виселення Боржника ОСОБА_2 у з будинку АДРЕСА_1 , які були мною здійснені на підставі документу під назвою «Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2021», в межах та за рахунок грошей від реалізації вказаного майна (ВП 54847988).

Ухвалою суду від 02.03.2023 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання 29.03.2023 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності заявника, вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у Вишневому відділі державної виконавчої служби Бучанського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), державного виконавця Хайдарі Р.Р., перебувало виконавче провадження ВП №54847988.

У рамках даного провадження, постановою державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби Бучанського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Хайдарі Р.Р. від 31 травня 2021 проведено опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 , призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_1

25.07.2022 головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби Бучанського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Стебловською Ю.О. складено акт № 54847988 про проведення електронних торгів.

28 липня 2022 року до Вишневого відділу державної виконавчої служби Бучанського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла заява ОСОБА_1 про відшкодування витрат виконавчого провадження.

На дану заяву в.о. начальником Вишневого відділу державної виконавчої служби Бучанського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надано відповідь від 23.08.2022 № 54847988, відповідно до якої зазначено, що у разі відсутності Договору на зберігання майна запропоновано заявнику звернутись до відповідного суду з приводу вирішення питання щодо стягнення витрат за зберігання майна з Боржника.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження» також визначено, що майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування.

У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сім`ї, вона може одержувати за зберігання майна винагороду, розмір та порядок виплати якої визначаються договором між зберігачем та виконавцем.

Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У пункті 5 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року, встановлено, що виконавець призначає зберігача у порядку, встановленому статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись принципом забезпечення схоронності та цілісності майна.

Зберігачами можуть бути боржник, члени його сім`ї або інші особи, у тому числі Організатор.

Оплата послуг зберігання арештованого майна іншими особами, крім боржника та членів його сім`ї, Організатора (крім випадку, передбаченого абзацом дванадцятим цього пункту), залучених ним третіх осіб, здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідальним зберігачем арештованого майна боржника визначено ОСОБА_1 .

В постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2021 року не зазначено що зберігання арештованого майна здійснюється на платній основі.

Відповідного договору, який передбачено ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», між зберігачем та виконавцем не було укладено.

Таким чином в рамках виконавчого провадження не було визначено розмір та порядок виплати винагороди зберігачу майна.

Зазначене дає суду підстави зробити висновок про відсутність обов`язку у державного виконавця здійснити вішкодування зберігачу витрат пов`язаних із зберіганням майна, оскільки сторонами не було узгоджено перелік послуг що будуть входити до зберігання майна, розмір їх оплати та порядок виплати винагороди.

Тому суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог скарги та необхідності відмови у її вимогах.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустам Рахманович, Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 на рішення державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Тетяна ДУБАС