ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/298/23 Справа № 243/2190/22 Суддя у 1-й інстанції - Старовецький В.І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про направлення справи за встановленою юрисдикцією

25 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П. Остапенко В.О.

сторони

позивач - ОСОБА_1

відповідач- Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області, Державна казначейська служба України,

розглянувши в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, заяву позивача ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Державної казначейської служби України, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Державної казначейської служби України, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємицею після матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Донецьк, Донецької області на тимчасово окупованій території України.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з недоотриманої за життя пенсії.

Зазначає, що з травня 1985 року її мати ОСОБА_2 отримувала пенсію за віком довічно. Мала статус учасника війни та мала право на пільги, встановленні законодавством України для ветеранів війни - учасників війни.

З серпня 2015 вона перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

В березні 2016 року виплату пенсії їй було призупинено на підставі списку пенсіонерів з числа внутрішньо переміщених осіб, по яких отримано інформацію про відсутність на підконтрольній території понад 60 днів.

Вказує на те, що, починаючи з 2010 року після перелому шийки стегна її матір, ОСОБА_2 , була прикута до ліжка та потребувала постійного догляду та медичної допомоги. Для цього в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , де вона була зареєстрована та мешкала з 2000 року, були створені всі умови для її комфортного існування як для людини з фізичними обмеженнями. Вважає, що своїми діями Головне управління ПФУ в Донецькій області фактично позбавило її матір, учасника війни, на 89 році життя єдиного доходу для існування, поставило під загрозу її здоров`я та життя, оскільки для поновлення пенсійних виплат представники Головного управління ПФУ в Донецькій області вимагали особистої присутності її матері без будь-яких альтернативних варіантів.

Враховуючи стан її здоров`я, вік, небезпеку та труднощі під час перетину лінії розмежування, виконання вимог Головного управління ПФУ в Донецькій області становило пряму загрозу її життю.

Починаючи з березня 2016 року позивач повністю взяла на себе забезпечення існування своєї матері, включаючи їжу, одяг, ліки та медичну допомогу. Вказує на те, що у зв`язку з воєнними діями в м.Донецьку Донецької області та окупацією цієї території, їй довелося припинити свою підприємницьку діяльність, тому єдиним доходом їхнього існування була лише її мінімальна пенсія. Зазначає, що більше п`яти років вона постійно шукала кошти для задоволення їхніх з мамою життєвих потреб, оплати комунальних послуг, придбання їжі, одягу, лікування. Постійно зверталась за гуманітарною допомогою до благодійних організацій, Красного Хреста , які виконували свої функції на тимчасово окупованій території. Це завдавало їй значних душевних страждань та відчуття приниження честі та людської гідності. Було вкрай важко забезпечувати гідний життєвий рівень та необхідний рівень медичної допомоги для її матері протягом такого довгого періоду. На додаток до цього на початку 2018 року у її матері було діагностовано онкологію, яка могла стати результатом нервового потрясіння та погіршення умов життя у зв`язку з припиненням їй виплати пенсії.

Після смерті матері вона звернулася до приватного нотаріуса Жерліциной О.В. для відкриття спадкової справи. Напередодні вона створила в особистому кабінеті на сайті Пенсійного фонду України звернення до Головного управління ПФУ в Донецькій області на отримання інформації стосовно суми недоотриманої пенсії та отримала формальну відповідь, яка не містила інформацію стосовно її звернення.

Вказує на те, що у відповіді Головне управління ПФУ в Донецькій області рекомендувало звернутися до будь-якого територіального органу ПФУ на надати заяву про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера встановленого зразку разом з необхідними документами, передбаченими Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після цієї відповіді вона повторно рекомендованими листами відправила звернення на отримання інформації стосовно суми пенсії ОСОБА_2 , що належала їй і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю.

У відповіді №2859-678/С-15/8-0500/22 від 03.02.2022 Головне управління ПФУ в Донецькій області зазначило, що частиною 1 статті 46 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Та розмір недоотриманої пенсії розраховується за період відповідно до ч.1 ст.46 цього Закону, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами.

Позивач вважає, що відповідач діяв всупереч вимогам чинного законодавства, тому просила суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, яка полягає у невиплаті пенсії її матері ОСОБА_2 , починаючи з березня 2016 року. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області здійснити виплату, ОСОБА_1 , суми пенсії в повному обсязі, що належала ОСОБА_2 , і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю за період з березня 2016 року по місяць смерті включно без обмеження строком. Стягнути з держави шляхом безспірного списання коштів на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, суму в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного судлу Донецької області від 02 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, яка полягає у невиплаті пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01 березня 2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області здійснити виплату ОСОБА_1 суми пенсії в повному обсязі, що належала ОСОБА_2 і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 березня 2016 року по 17 серпня 2021 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , завдану моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) шляхом списання коштів державного бюджету з єдиного казначейського рахунку Державною казначейською службою України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, просило оскаржуване судове рішення скасувати, провадження по справі закрити.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року задоволено апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішення Слав`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2022 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди закрито.

Повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справи за її позовом віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Роз`яснено ОСОБА_1 право, протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови, звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

20 квітня 2023 року до Дніпровського апеляційного суду від позивача ОСОБА_4 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про передачу за встановленою юрисдикцією до Донецького окружного адміністративного суду.

Згідно статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.377 ЦПК України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Встановлено, що апеляційний суд закрив провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, дійшовши висновку, що розгляд справ даної категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду, оскільки у даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли з приводу публічно-правового спору, даний спір підлягає розгляду Донецьким окружним адміністративним судом.

З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення заяви та направлення справи за встановленою юрисдикцією, а саме до Донецького окружного адміністративниго суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд цієї справи.

Керуючись ст.ст. 35, 256, 377, 381 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задовольнити.

Передати справу №243/2190/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Державної казначейської служби України, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: