Справа № 761/9434/23
Провадження № 2/761/6422/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Матвєєвої Ю.О.

при секретарі: Каніковському Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат, які були понесенні на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 27 424,43 грн. та судові витрати.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який був зареєстрований відділом запису актів громадянського стану у м. Москва зроблено актовий запис № 2806 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року шлюб розірвано, (справа № 761/12223/22).

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2022 року (справа № 761/12223/22), було призначено стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач систематично самостійно несла додаткові витрати на дитину, зокрема ті витрати, які стосуються безпосередньо навчання та розвитку дитини. Враховуючи, що відповідач відмовляється добровільно сплатити позивачу половину додаткових витрат на дитину, вона змушена за захистом своїх прав та законних інтересів звернутися до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою від 27.03.2023 р. відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначено судове засідання.

05 квітня 2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що вважає позов безпідставним, оскільки з моменту припинення спільного проживання із позивачкою, відповідач продовжував фінансово утримувати сина, відповідач не має офіційного працевлаштування проживає на пенсію по інвалідності, проте аліменти сплачує щомісячно, а тому посилання позивачки на ст. 185 СК України безпідставне, адже позивачкою не обґрунтовано особливість обставин, які є причиною додаткових витрат на дитину, просить в позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків щодо фактичних обставин.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року.

Від шлюбу сторони мають дитину, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 229.

Вбачається, що дитина сторін проживає за місцем проживання матері, що відповідачем в ході розгляду справи не заперечувалось.

З відповідача на користь позивача рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2022 року стягнуто у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 22 липня 2022 року і до досягнення сином повноліття.

Судом із наявних матеріалів справи встановлено, що позивачкою понесені витрати на:

навчання сина в 11 класі в ТОВ «Центр дистанційної освіти «Джерело» - на суму 4500 грн.;

на відвідування сином спортивних занять з тенісу - на суму 14155,90 грн.;

на навчання сина у вищому навчальному закладі, за перший курс якого було сплачено 24200 грн.,

на проходження сином курсів з вивчення польської мови - на суму 1530 злотих, що в еквіваленті на українську гривню становить 11992,95 грн.

Всього позивачкою було витрачено 54848,85 грн., з яких половину суми - 27424,43 грн. вона просить стягнути з відповідача.

Вирішуючи вказані позовні вимоги суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду позивачка посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини в школі та у вищому навчальному закладі нею сплачено кошти за навчання.

Суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.До того ж можливість отримати безкоштовну середню освіту гарантована державою.

Подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 09.09.2019 року у справі № 344/5315/18, від 01.04.2020 року у справі № 521/16268/18, від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19.

Крім того, стосовно витрат на вищу освіту, суд зазначає, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 року у справі № 521/2016/16-ц.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

За таких обставин суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат, понесених на навчання дитини.

Стосовно витрат, пов`язаних із відвідуванням спортивних занять, суд зазначає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відвідування сином спортивної секції з тенісу (договір, угода, абонемент). Надані копії квитанцій свідчать лише про переказ певних сум та не місять повних даних одержувача та призначення платежу, тому суд відмовляє позивачці в стягненні додаткових витрат на відвідування спортивної секції. Крім того відвідування спортивної секції не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 205/4622/16-ц та від 12.01.2022 року у справі № 545/3115/19.

Що стосується стягнення додаткових витрат у вигляді проходження дитиною курсів з вивчення польської мови, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, як законні та обґрунтовані.

Позивачкою на підтвердження вказаних витрат надано сертифікат про закінчення ОСОБА_4 курсів польської мови у період з 08.08.2022 року по 07.09.2022 року та квитанції про оплату цих курсів, а саме 30.07.2022 року на суму 675 злотих та 08.08.2022 року на суму 855 злотих. За офіційним курсом НБУ курс злотого стосовно української гривні станом на день оплати 30.07.2022 року становить 7,717 грн. та на 08.08.2022 року 7,9487 грн. Таким чином додаткові витрати позивачки на суму 11992,95 грн. знайшли своє підтвердження і з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки половина цих витрат, яка становить 5996,47 грн. Вказана сума, на думку суду, є цілком співмірною та адекватною доходам відповідача.

Позивачка також просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В матеріалах справи містяться докази на підтвердження витрат позивачки на правову допомогу адвоката, а саме: за написання та подання до суду позовної заяви про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, формування додатків до позовної заяви на суму 4000 грн.

Клопотань про зменшення судових витрат від відповідач не надходило.

Розмір витрат заявника на правову допомогу є обґрунтованим та співмірним із критеріями, визначеними частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Беручи до уваги вимоги ст.ст. 11, 133-141 ЦПК України, дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд покладає витрати позивачки на правову допомогу адвоката у розмірі 4000 грн на відповідача.

Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, оскільки позивачка звільнена від його сплати на підставі п. 3 ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 80-82, 141, 259, 263-265, 274-279ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості додаткових витрат а утримання дитини 5996,47 грн. та 4000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

24 квітня 2023 року