У Х В А Л А

"26" квітня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/5427/23

провадження № 2-з/755/80/23

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно з частиною 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суддя дійшов висновку про звернення заявника до Дніпровського районного суду м. Києва із порушенням правил виключної підсудності розгляду справ даної категорії, виходячи з наступного.

Як убачається із змісту поданої заяви, заявник просить суд у порядку забезпечення майбутнього позову про поділ майна подружжя накласти арешт на наступне нерухоме майно: домоволодіння, загальною площею 320,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на земельну ділянку загальною площею 0,19 Га за адресою: АДРЕСА_1 та на квартиру загальною площею 161,50 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, заявником не долучено до матеріалів заяви експертної оцінки про визначення вартості нерухомого майна, що є об`єктом заявленого обтяження, чинної станом на день звернення заявника з даною заявою до суду.

Таким чином, оскільки в матеріалах заяви про забезпечення позову відсутня чинна станом на день звернення заявника з даною заявою до суду експертна оцінка про визначення вартості нерухомого майна, що є об`єктом заявленого обтяження, суд виконав обов`язок встановлення ринкової вартості нерухомого майна з урахуванням даних веб-сайтів продажу нерухомого майна станом на день постановлення даної ухвали суду та з урахуванням вартості майна, визначеної наявними в матеріалах заяви попереднім договором купівлі-продажу квартири та свідоцтва про право власність на домоволодіння, з урахуванням інфляційного збільшення вартості майна станом на день постановлення даної ухвали суду, за наслідком чого судом встановлено, що сукупна вартість домоволодіння загальною площею 320,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки загальною площею 0,19 Га за адресою: АДРЕСА_1 є вищою за вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, оскільки позовні вимоги пред`явлено одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єктів, сукупна вартість яких є найвищою, а саме: за місцезнаходженням нерухомого майна, розташованого у Києво-Святошинському районі Київської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, дана заява підлягає передачі до Києво-Святошинського районного суду м. Києва (03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1) для розгляду за виключною підсудністю у порядку ч. 1 ст. 30, п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України)

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 152, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви - передати до Києво-Святошинського районного суду Київської області, за територіальною виключною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: В.І. Галаган