Справа № 752/7692/23
Провадження № 2-з/752/135/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду і просить забезпечити позов про визнання договору позики від 08.10.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недійсним, шляхом накладення арешту на майно позивача, а саме: машиномісце № НОМЕР_1 в підземному паркінгу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,6 кв.м., з метою унеможливлення відчуження нерухомого майна; заборонити будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти дії щодо нерухомого майна позивача, а саме: машиномісце № НОМЕР_1 в підземному паркінгу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Посилається на те, що до Голосіївського районного суду м.Києва подана позовна заява про визнання договору позики недійсним.

З метою збереження нерухомого майна, що знаходиться у власності ОСОБА_1 , машиномісце №6 (шість) в підземному автопаркінгу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,6 кв.м.

08.10.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та інтересах якої діє ОСОБА_3 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Давиденко Л.О. 08.02.2021 року №220 було укладене договір позики на суму 426 500,00 грн., що на день підписання цього договору за середнім курсом продажу долара США комерційними банками еквівалентно 16 120,00 доларів США. ОСОБА_1 зобов`язаний повернути суму грошових коштів до 08.10.2022 року включно.

З метою забезпечення обов`язків за договором позики було укладено іпотечний договір, згідно якого забезпечуються будь-які зміни до основного договору в тому числі стосовно зміни (збільшення чи зменшення) суми та строку позики, збільшення чи зменшення неустойки (штрафу, пені), якщо такі укладені чи будуть укладені між сторонами в майбутньому. Предметом іпотеки є: машиномісце №6 (шість) в підземному автопаркінгу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,6 кв.м. Визначено порядок повернення позиченої суми грошей.

Зазначає, що з березня 2022 року він не має фінансової можливості повернути позичену суму через втрату всіх видів доходу, що було зумовлено військовою агресією Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України.

Посилається на те, що він подав позовну заяву про визнання договору позики грошей недійсним до ОСОБА_2 з метою унеможливлення відчуження нерухомого майна, а саме: машиномісце № НОМЕР_1 (шість), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , площею 15.6 кв.м.

Вважає, що відчуження нерухомого майна може призвести до порушення його прав, що в подальшому буде підставою для визнання торгів недійсними.

Необхідність забезпечення позову заявник обґрунтував тим, що він знаходиться у процесі оскарження договору позики, кредитор намагається відчужити нерухоме майно, яке перебуває у його власності, що може призвести до порушення його прав, в зв`язку з чим, вважає, що накладення арешту на нерухоме майно, на період розгляду справи судом є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.149 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Так, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову заявник зазначає, що до суду подана позовна заява про визнання договору позики недійсним.

Виходячи з викладенного вище, суд позбавлений можливості дійти висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки не надано доказів того, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, також заява не містить в собі відомостей, що заявник звертається до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Виходячи з цього, суд не знаходить підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у приведеному заявником вигляді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.В.Машкевич