Справа № 372/1410/23
Провадження № 2-763/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 липня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

при секретарі Павлик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК», треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Агентство з розшуку та менеджменту активів, про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» (далі ТОВ «ТТВК»), треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), Агентство з розшуку та менеджменту активів (далі АРМА) у якій просив суд:

- розірвати Договір на туристичне обслуговування № 5964705 від 20.02.2022 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ТТВК»;

- стягнути з ТОВ «ТТВК» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором на туристичне обслуговування у розмірі 7 375,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 172,10 грн., та 199,43 грн. 3% річних.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.02.2022 року між ним та ФОП ОСОБА_2 , що діє від імені і за дорученням ТОВ «ТТВК», тм TUI Ukraine, на підставі Агентського договору № 10404-20 від 03.12.2020 року, укладено Договір на туристичне обслуговування № 5964705.

Згідно з Додатком № 1 до договору, туроператор зобов`язується забезпечити надання туристичного продукту за маршрутом Київ Бориспіль Анталія Київ Бориспіль, груповий трансфер Анталія/аеропорт до готелю Concordia Celes Hotels та у зворотному напрямку у період з 05.05.2022 року по 12.05.2022 року.

Загальна вартість туристичного продукту в гривні, відповідно до Додатку №1 до Договору становить 29 500 грн. 00 коп. Відповідно до платіжного доручення № 0.0..1 від 20.02.2022 року позивачем сплачено кошти у розмірі 7 375 грн. 00 коп. на користь ФОП ОСОБА_2 , решта суми згідно Додатку № 1 до договору мала бути сплачена позивачем до 20.04.2022 року. Платіжним дорученням № 340 від 21.02.2022 року ФОП ОСОБА_2 перераховано кошти у розмірі 7 375 грн. 00 коп. на користь ТОВ «ТТВК», як сплату туристичних послуг, згідно рахунку № 5964705 від 21.02.2022 року.

Указом Президента України № 64/22 від 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який у подальшому був продовжений. Під час виконання умов договору на туристичне обслуговування було допущено порушення істотних умов Договору та не виконано взяті на себе зобов`язання за цим договором. На даний час оплачені грошові кошти Туроператором досі не повернуті, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

04 квітня 2023 року Обухівським районним судом Київської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ «ТТВК» у судове засідання не з`явився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав.

Третя особа ФОП ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 , просила задовольнити.

Представник третьої особи АРМА у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про проведення судового засідання у його відсутність.

Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.02.2022 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , що діє від імені і за дорученням ТОВ «ТТВК», тм TUI Ukraine, на підставі агентського договору № 10404-20 від 03.12.2020 року, укладено договір на туристичне обслуговування № 5964705.

Відповідно до цього договору туроператор зобов`язується відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовленням (Замовника), надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а турист зобов`язується на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх.

Бронювання здійснюється турагентом в системі бронювання туроператора відповідно до листа бронювання, оформленого за туроператором формою, що наведена у Додатку №1 і є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 5.11 договору у випадку невиконання умов даного договору з боку туроператора, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги у документально підтвердженому розмірі відповідно до законодавства.

Згідно з листом «бронювання/програма туристичного обслуговування договору № 5964705 від 20 лютого 2022 року» туристична подорож мала здійснюватись у складі 4 (осіб): ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за замовленням країна « ІНФОРМАЦІЯ_5 », курорт «Анталія», готель «Concordia Celes Hotels 5*», термін туру з «05.05.2022 року по 12.05.2022 року».

Загальна вартість туристичного продукту в гривні згідно з цим Договором становить 29 500 грн. 00 коп. Так, перший платіж: 25 % відсотків вартості туристичного продукту, що становить суму 7 375 грн. 00 коп., турист сплачує у гривні протягом 2-х календарних днів з дня підписання цього Договору. Доплату в розмірі 75% відсотків вартості туристичного продукту, що становить суму у гривні, сплачується туристом до 20.04.2022 року.

Відповідно до платіжного доручення № 0.0..1 від 20.02.2022 року позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_2 здійснено платіж за туристичні послуги у розмірі 7 375 грн. 00 коп.

Платіжним дорученням № 340 від 21.02.2022 року ФОП ОСОБА_2 перераховано кошти у розмірі 7 375 грн. 00 коп. на користь ТОВ «ТТВК», як сплату туристичних послуг згідно рахунку № 5964705 від 21.02.2022 року.

Тобто, на виконання умов договору на туристичне обслуговування № 5964705 позивачем було здійснено оплату послуг туроператора у розмірі 7 375 грн. 00 коп.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 з подальшим продовженням його дії.

Судом встановлено, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні позивач не скористався послугами з туристичного обслуговування.

Позивачем ОСОБА_1 на адресу ТОВ «ТТВК» направлено претензію щодо повернення сплачених коштів у розмірі 7 375 грн. 00 коп. за договором № 5964705 від 20.02.2022 року, однак дана претензія залишена відповідачем без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом, а якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про туризм» суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення правовідношення та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін.

Згідно з ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Відповідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України, якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 8 та 9 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою.

Судом встановлено, що під час виконання умов договору на туристичне обслуговування відповідачем допущено порушення істотних умов договору та не виконано взяті на себе зобов`язання за цим договором з надання туристичних послуг. При цьому, відповідачем не повернуто позивачу сплачені ним грошові кошти за туристичний продукт, що свідчить про істотне порушення туроператором умов договору та Закону України «Про туризм», внаслідок чого позивач значною мірою був позбавлений того, на що він розраховував при укладені договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно з абз. 8 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про туризм» туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять доказів повернення суми сплачених позивачем грошових коштів на виконання умов договору на туристичне обслуговування № 5964705 від 20.02.2022 року у розмірі 7 375 грн. 00 коп.

За таких обставин, вимоги позивача про розірвання даного договору та стягнення з відповідача сплачених коштів у розмірі 7 375 грн. 00 коп. є правомірними та підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача за період за період з 05.05.2022 року по 29.03.2023 року 3 % річних у розмірі 199 грн. 43 грн. та інфляції у розмірі 1 172 грн. 10 коп., з урахуванням того, що контррозрахунку відповідачем надано не було.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ТОВ «ТТВК» про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення заборгованості є обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2147,20 гривень на користь держави за заявлену позивачем вимогу немайнового характеру та майнові вимоги, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 20, 25 ЗУ «Про туризм», ст. ст. 651, 652, 907 ЦК України, ст.ст. 10, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК», треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Агентство з розшуку та менеджменту активів, про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення заборгованості, задовольнити.

Розірвати договір на туристичне обслуговування № 5964705 від 20.02.2022 року, укладений між ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , що діє від імені і за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за договором на туристичне обслуговування № 5964705 від 20.02.2022 року у розмірі 7 375 грн. 00 коп., інфляцію у розмірі 1 172 грн. 10 коп., 3 % річних у розмірі 199 грн. 43 грн., а всього стягнути 8 746 (вісім тисяч сімсот сорок шість) грн. 53 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» () на користь держави судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя : Т.Г. Сташків