Справа № 331/2623/23
Провадження № 2/331/1249/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» липня 2023 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі - Байрамовій Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у період з 03.07.2010 по 22.05.2013 він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_3 .

Після припинення з відповідачкою характерних для сім`ї відносин, остання звернулась до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Шлюб було розірвано 22.05.2013, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 22.05.2013 у справі № 336/2943/13-ц.

Після розірвання шлюбу відповідачка звернулась до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою про стягнення з нього аліментів на дитину та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.06.2013 у справі № 336/2942/13-ц позовні вимоги відповідача задоволено та стягнуто з з нього:

- аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , 2011 року народження у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.04.2013 року до досягнення дитиною повноліття;

- аліменти на утримання відповідача у розмірі 1/10 частини зі всіх видів мого заробітку (доходу), щомісяця, з 08.04.2013 року по 12.10.2014 року включно.

Він ніколи не заперечував проти утримання спільної з відповідачем дитини, а також колишньої дружини (відповідача), тому не заперечував проти заявленого нею і присудженого судом розміру аліментів, який є більшим від розміру аліментів, який підлягає стягненню на одну дитину відповідного віку.

До теперішнього часу він продовжує регулярно і у встановленому судом розмірі сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини. Заборгованість по сплаті аліментів внього відсутня.

Зазначений факт підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.04.2023.

Він не має наміру ухилятись від сплати аліментів у майбутньому, однак вважає, що через наявність передбачених статтею 192 Сімейного кодексу України підстав, розмір аліментів підлягає зменшенню.

Так, з дати винесення Шевченківським районним судом міста Запоріжжя рішення у справі № 336/2942/13-ц під час проживання з ОСОБА_4 , 1986 року народження у них народилася спільна донька - ОСОБА_5 , 2013 року народження.

Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 03 грудня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 508, копія якого додається.

Після припинення спільного проживання з ОСОБА_4 , 1986 року народження, остання до суду з позовною заявою про стягнення з нього аліментів на утримання спільної доньки - ОСОБА_5 , 2013 року народження не зверталася.

Не зважаючи на це, він самостійно щомісяця здійснює сплату аліментів на утримання ОСОБА_5 , 2013 року, шляхом перерахування грошових коштів на банківський (картковий) рахунок матері їх спільної доньки.

З дати винесення Шевченківським районним судом міста Запоріжжя рішення у справі № 336/2942/13-ц мій сімейний стан змінився, так 17 березня 2023 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 .

Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 17 березня 2023 року, Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 59.

Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_7 їх родина чекає на народження дитини. Його дружина ОСОБА_7 є вагітною їх спільною дитиною.

Зазначений факт підтверджується довідкою № 399 від 03.04.2023.

Крім цього, на його утриманні крім дітей від попередніх шлюбів ще перебувають діти дружини від її попереднього шлюбу (8 років та 4 років).

Враховуючи наведене, у нього, крім утримання спільної з відповідачем дитини, вже існують обов`язки, встановлені СК України перед ОСОБА_4 , 1986 року народження, народженою з нею спільною дитиною ОСОБА_5 , 2013 року народження та перед ОСОБА_7 , яка є його дружиною та є вагітною їх спільною дитиною.

Зазначені вище обставини, унеможливлюють подальшу сплату на користь відповідача аліментів у розмірі визначеному рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.06.2013 у справі № 336/2942/13-ц.

Після утримання аліментів за одним виконавчим листом та добровільною сплатою аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання спільної доньки - ОСОБА_5 , 2013 року народження у розмірі 5 000,00 грн (п`яти тисяч гривень 00 копійок), він фактично залишився без засобів (коштів) для задоволення елементарних власних потреб пов`язаних з утриманням родини, яка створена з ОСОБА_7 , а саме: придбанням продуктів харчування, ліків, засобів гігієни, оплатою комунальних послуг та юмптів, які необхідні для проведення періодичних медичних обстежень дружини, дов`язаних з вагітністю (оплата послуг УЗД та послуг щодо забору аналізів), а також коштів, які необхідні та пов`язані з народженням їх дитини тощо.

Розмір аліментів, який він фактично сплачує на підставі вищевказаного рішення суду є більшим від встановленого частиною 5 статті 183 СК України розміру аліментів, який підлягає стягненню на двох дітей, - щомісяця він перераховую половину свого заробітку на утримання двох дітей, що в середньому складає 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

Основним джерелом його доходів є заробітна плата, його матеріальний стан, як платника аліментів, у порівнянні з матеріальним становищем на дату винесення Шевченківським районним судом міста Запоріжжя рішення від

18.06.2013 у справі № 336/2942/13-ц про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, суттєво змінився (погіршився), що відповідно до положень статті 192 СК України є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.06.2013 у справі № 336/2942/13-ц на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 травня 2023 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 надав суду клопотання про слухання справи у його відсутність, в якій зазначив що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Від відповідачки ОСОБА_2 17.05.2023 до суду надійшов письмовий відзив в якому зазначено, що позивачем на підтвердження позивних вимог не надані докази що підтверджують витрати на утримання дітей його дружини від попереднього шлюбу. Позивач вводить суд в оману, стверджуючи, що діти його теперішньої дружини перебувають на його утриманні. Вона особисто знайома з батьком дітей - ОСОБА_8 , який щомісячно надає грошові кошти своїй колишній дружині на утримання їх спільних дітей.

Також, у позові ОСОБА_1 зазначає, що несе витрати на проведення періодичних медичних обстежень дружини, пов`язаних з вагітністю, а саме оплата послуг УЗД та послуг щодо збору аналізів, а також коштів, які необхідні та пов`язані з народженням дитини.

Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 року №1464 Про деякі питання реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2023 році затверджено Порядок реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2023 році де затверджені пакети медичних гарантій. Окремий пакет послуг передбачає ведення вагітності, згідно якого жінки можуть отримувати безкоштовні послуги з лабораторних досліджень, УЗД-діагностику, консультації лікарів та стаціонар у разі потреби. Безоплатне спостереження вагітності в амбулаторіях можливе для тих, хто підписав угоду з Національною службою здоров`я. У зазначений пакет послуг:

- консультації лікаря впродовж вагітності;

- лабораторні дослідження згідно з українськими стандартами;

- УЗД-діагностика;

- лікування в умовах денного стаціонару, якщо є ускладнення.

Як вбачається з довідки № 399 від 03.04.2023 наданої позивачем, його дружина - ОСОБА_9 , отримує медичні послуги в «Пологовому будинку №3», що є комунальним некомерційним підприємством, підпорядкованому Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради. Позивачем також не надані докази понесення запрат на медичні послуги.

Згідно з розрахунком заборгованості від 06.04.2023 виданого Шевченківським відділом виконавчої служби у місті Запоріжжі сума заробітної плати Позивача складає приблизно 18-20 тисяч гривень щомісячно. Мінімальна заробітна плата у 2023 році складає 6700,00 гривень на місяць, а затверджений державою прожитковий мінімум, сума, якої має бути достатньо для забезпечення нормального функціонування людини, збереження її здоров`я та задоволення соціально-культурних потреб для працездатних осіб складає - 2684 гривен. Окрім того, позивач, його дружина та її діти є внутрішньо перемішеними особами та отримують щомісячну адресну допомогу, яка також включає в себе покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг. Тому, дохід позивача є достатнім, що б утримувати своїх двох дітей, а підстави зменшувати розмір аліментів до 1/6 частини доходів станом на дату подачі позовної заяви - відсутні.

Її донька, ОСОБА_3 , 2011 р.н., навчається в Запорізькій гімназії № 2 імені Лесі Українки Запорізької міської ради та з першого по четвертий клас навчалась за програмою «Світ чекає крилатих», за навчання у якій було сплачено 9 000,00 гривень тільки на придбання посібників-журналів початкової освіти. Дитина хоче продовжити навчання за цією програмою, оскільки вважає, що це сприяє її розвитку та самовдосконаленню.

Згідно з розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 29.03.2022 № 137 Про організацію освітнього процесу, освітній процес у школах м. Запоріжжя відбувається виключно за дистанційною формою навчання. Для забезпечення можливості дитині отримувати середню освіту, мною було придбано для доньки ноутбук.

Дитина відвідує заняття з англійської мови у « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що також потребує щомісячних витрат.

Окрім того, наша донька стоїть на обліку у офтальмолога з діагнозом міопія слабого ступеню обох очей, складний міопічний астигматизм обох очей. Лікування та підтримка зору потребує постійних значних витрат.

Нею, також покриваються всі витрати на обслуговування та проходження лікування дитини у ортодонта, оскільки донька має мезиальний прикус, зворотне перекриття різців, шиловидні латеральні різці. Дитина вже пройшла 1 етап лікування, однак потребує медичного втручання та лікування у майбутньому. Донька, бажаючи бути фізично розвиненою, відвідує заняття з йоги, що теж потребує щомісячної оплати за вказані послуги.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вона ніколи не наполягала на стягненні з позивача додаткових витрат на доньку, пов`язаних зі станом її здоров`я, навчання, фізичним та духовним розвитком. Однак в разі зменшення розміру аліментів, сума на утримання дитини буде не достатньою для покриття хоча б частини витрат, які вона несе.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що сторони у справі у період з 03.07.2010 по 22.05.2013 перебували у шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_3 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.06.2013 у справі № 336/2942/13-ц позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з з ОСОБА_1 :

- аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , 2011 року народження у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.04.2013 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9,10).

Від шлюбу позивача з ОСОБА_4 , 1986 р.н. народилася донька - ОСОБА_5 , 2013 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 03 грудня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 508, (а.с.12).

17 березня 2023 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 17 березня 2023 року, Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 59 (а.с.16).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтями 182,183 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Так, рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.06.2013 у справі № 336/2942/13 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , 2011 р.н. у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Визначена судом частка доходу відповідача, що стягнута в якості аліментів на утримання ОСОБА_3 2011 р.н. відповідає положенням ст.ст. 182, 183 СК України.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан порівняно з тим, з якого виходив суд ухвалюючи рішення про стягнення з нього аліментів на утримання однієї дитини у розмірі 1/4 частини доходу, оскільки від іншого шлюбу ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_5 , 2013 р.н. , а тому на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей. Відрахування, що проводяться на утримання однієї дитини у розмірі 1/4 частини доходу позивача, може погіршити матеріальне становище інших дітей, зокрема, дітей дружини від її попереднього шлюбу (8 років та 4 років).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.04.2023, сума заробітної плати позивача ОСОБА_1 складає 20816,25 грн. На утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , 2011 р.н. ним щомісячно сплачується 5204,06 грн.

Як визначено ч. 5 ст. 183 СК України, розмір аліментів, що визначений судом у частці від заробітку платника аліментів не може бути більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено з 1 січня 2023 року прожитковим мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2 833 грн;

Отже, розмір аліментів визначений у частці від доходу позивача не повинен бути меншим 1416,50 грн. і не повинен перевищувати 28 330 грн.

Приймаючи до уваги рівень доходу позивача, а також те, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, суд вважає, що позивач може забезпечити щомісячний розмір матеріального утримання своєї доньки ОСОБА_5 2013 р.н. на рівні визначеному судовим рішенням для доньки ОСОБА_3 , 2011 р.н., не порушуючи права жодної з них на належне утримання.

Відповідно до ст. Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено з 1 січня 2023 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі - 6700 гривень.

При цьому, навіть за умови щомісячного понесення позивачем витрат на утримання двох дітей у сумі 10408,12 грн., враховуючи середній розмір його заробітної плати, що відповідає 20816,25 грн., позивач ОСОБА_1 як працездатна особа, буде забезпечена коштами на власне утримання у сумі не менше 10408,13 грн., що перевищує мінімальний розмір заробітної плати в Україні.

Стосовно доводів позивача про знаходження на його утриманні дітей дружини від її попереднього шлюбу (8 років та 4 років), суд зауважує, що відповідно до вимог ст. 180 СК України згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, саме батьки цих дітей повинні надавати їм належне утримання.

Перебування дружини позивача - ОСОБА_7 у стані вагітності не може бути обставиною, яка підтверджує зміну його матеріального стану, а тому не є визначеною законом підставою для зменшення розміру аліментів.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів, що розмір аліментів, які стягуються з нього, перевищують граничний розмір визначений законом для відповідного виду відрахувань, не підтвердив наявності інших суттєвих витрат чи майнових зобов`язань, які впливають на його матеріальний стан, утруднюючи сплату аліментів у розмірі визначеному судовим рішенням. В зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів ОСОБА_1 , суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд вважає, що позивачу було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин. Доводи викладені ОСОБА_1 у позові не спростовують висновків суду щодо обґрунтованості позиції відповідачки ОСОБА_2

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко