Провадження № 2-з/344/10/23
У Х В А Л А

19 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., вивчивши матеріали заяви адвоката Гуревича Максима Геннадійовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2023 року адвокат Гуревич М.Г. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 30.01.2021 року, зареєстрованим в реєстрі за №7490, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів в сумі 18850, 00 грн., а також зупинити стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрат виконавчого провадження в сумі 230, 00 грн. і основної винагороди приватного виконавця в сумі 1885, 00 грн. в межах виконавчого провадження №64859954, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжаком Іваном Івановичем та заборонити проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на імя ОСОБА_1 , заборонити проводити утримання грошових коштів із заробітної плати та інших доходів ОСОБА_1 , а також заборонити вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження №64859954 до пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом.

У заяві зазначено, що Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжаком І.І. було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» грошових сум відповідно до виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., від 30.01.2021р. № 7490 в розмірі 18850,00 грн., а також стягнення із заявника витрат виконавчого провадження в розмірі у розмірі 230,00 грн. і основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1885,00 грн. (виконавче провадження № 64859954). Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2021р. предметом спірного виконавчого напису є заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в розмірі 18850,00 грн. Заявник не визнає наявність будь-якої своєї заборгованості перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», у зв`язку з чим вказана заборгованість не є безспірною, а тому за такими вимогами виконавчий напис не міг бути вчинений. У зв`язку з цим заявник має намір оскаржити вказаний виконавчий напис шляхом подання до суду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 06.07.2023р. заявниця вже зверталась до суду з аналогічною заявою. Проте ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 7.07.2023р. (справа№ 344/12381/23) вказана заява була повернута у зв`язку з тим, що при перевірці підтвердження оплати судового збору не було підтверджено зарахування судового збору згідно квитанції № від 06.07.2023 про сплату судового збору в сумі 429,44 гривень до спеціального фонду Державного бюджету України за місцем розгляду справи. У зв`язку з цим представник заявниці звернувся до АТ "Таскомбанк" (через який здійснювався платіж судового збору) для перевірки здійснення платіжної операції. У відповідь АТ "Таскомбанк" надало платіжну інструкцію № від 6.07.2023р., згідно з якою відповідний платіж щодо оплати судового збору в розмірі 429,44 грн. виконано банком 6.07.2023р., тобто платіжна операція щодо сплати судового збору підтверджена банком платника. У зв`язку з тим, що причини, які стали підставою для повернення попередньої заяви про забезпечення позову, усунено, заявниця вважає за можливе звернутись до суду з даною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З урахуванням приписів частини першої статті 153 та частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Частиною першою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України встановлено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (пункт 6).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, заявник має намір оскаржити вказаний виконавчий напис шляхом подання до суду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Щодо вимоги про зупинення стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )витрат виконавчого провадження в сумі 230,00 грн. і основної винагороди приватного виконавця в сумі 1885,00 грн. в межах виконавчого провадження № 64859954, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжаком Іваном Івановичем, та заборони проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заборонити проводити утримання грошових коштів із заробітної плати та інших доходів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також заборонити вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 64859954 до пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом, то дані вимоги не підлягають окремому задоволенню, оскільки входять у поняття зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.

Обираючи вид забезпечення позову, суд враховує інтереси сторін та інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, пред`явленим ним вимогам, у зв`язку з чим вважає необхідним заяву задовольнити повністю та з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін вважає, що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом до ухвалення рішення по справі.

При цьому суд вважає, що вказаний захід забезпечення позову є співмірним та адекватним зі змістом та розміром заявлених позовних вимог.

Також суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Згідно ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Гуревича Максима Геннадійовича про забезпечення позову задовольнити частково.

зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріус від 30.01.2021р., зареєстрованим в реєстрі за №7490, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів в сумі 18850,00 грн.

в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч.4 ст.157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Роз`яснити, що за приписами ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі подання позивачем позовної заяви у строк, встановлений ч.4 ст.152 ЦПК України, встановити строк дії ухвали про забезпечення позову до 60 днів, тобто до 20.09.2023 року включно.

У разі неподання позивачем позовної заяви у строк встановлений ч.4 ст.152 ЦПК України, строк дії ухвали про забезпечення позову встановити до 07.08.2023 року.

Суддя Бородовський С.О.