ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7863/23 Справа № 212/3467/23 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року, ухваленого суддею Колочко О.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 03 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві.

В обґрунтування позову зазначив, що в період з 10.11.2004 по 01.06.2007 перебував у трудових відносинах з відповідачем, і працював підземним машиністом бурової установки на шахті ім. Леніна з повним робочим днем.

Зазначив, що 01 червня 2007 року він звільнився з підприємства відповідача за власним бажанням.

Вказав, що рішенням МСЕК від 11 травня 2023 року йому встановлено 65% втрати працездатності у зв`язку з професійним захворюванням.

Зазначив, що у зв`язку із отриманим професійним захворюванням порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, його постійно турбують стійкі болі, які обмежують рухи у шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією в верхні та нижні кінцівки, та від шиї в потилицю. Також турбують судоми в литкових м`язах та м`язах передпліч, особливо в нічний час. Від вказаних болів в нього порушується хода. Також його турбує біль в плечових, колінних та ліктьових суглобах. Крім того він відчуває оніміння кінцівок, запаморочення при зміні положення тіла, а також частий вранішній кашель з мокротинням та задишку, навіть при незначному фізичному навантаженні. Він постійно відчуває загальну слабкість, швидку втому та головний біль. Тривалий процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя у віці 47 років, позивач постійно відчуває себе слабким, немічним, безпорадним. Негативні зміни в його житті є незворотними, що завдає позивачу душевного болю та страждань.

Просив суд стягнути з відповідача на його користь 320 000 гривень маральної шкоди без утримання податків з доходу фізичних осіб та інших податкових платежів.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві задоволені частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині збільшення розміру моральної шкоди до заявлених у позові вимог.

При цьому, позивач вважає, що суд першої інстанції при визначені розміру відшкодування моральної шкоди не в повній мірі врахував умови праці в яких він працював, а саме, те що на його робочому місці постійно відбувалося перевищення гранично допустимих норм праці, а також не врахував встановлення йому двух професійних захворювань, які призвели до того, що йому тепер протипоказані важка фізична праця та тривала хода, вимушена поза та переохолодження, робота в умовах виробничого пилу. Вказує, що за висновком МСЕК йому рекомендовано санаторно-курортне та медикаментозне лікування, а також постійне спостерігання у сімейного лікаря та невролога.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідач АТ «Кривбасзалізрудком», просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Позивачем до апеляційної скарги була додана заява від 31.07.2023 року, в якій він просив розглянути його апеляційну скаргу за його відсутності та наполягав на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника відповідача ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 з викладених у відзиві підстав, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачОСОБА_1 з 10 листопада 2004 року по 01 червня 2007 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, і працював на підприємстві відповідача, з повним робочим днем у підземних умовах, на посаді підземного машиніста бурової установки шахти імені Леніна, і був звільнений з підприємства відповідача 01 червня 2007 року за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 9-12).

Згідно копії Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 15 лютого 2023 року, складеного на підприємстві ПрАТ «Суха Балка» встановлено наявність у ОСОБА_1 професійного захворювання радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня (а.с. 5-7).

Відповідно до п.17 вказаного Акту зазначено, що хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин: працюючи на шахті ім.Фрунзе підземним машиністом бурової установки з 28.01.2011 по 27.08.2020, здійснював виконання робіт з приведення робочого місця в безпечний стан, буріння глибоких свердловин, доставку інструментів та механізмів до місця проведення робіт вручну та за допомогою пристроїв. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Згідно з медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 10.01.2023 №40 підставою для встановлення професійних захворювань, також послужив профмаршрут: 28.12.1999-01.03.2000 підземний машиніст бурової установки, ш. «Ювілейна» АТ «Суха Балка»; 01.03.2000 - 26.06.2003 підземний кріпильник ш. «Ювілейна» АТ «Суха Балка»; 10.11.2004-01.06.2007 підземний машиніст бурової установки, ш. ім. Леніна ВАТ «Кривбасзалізрудком»; 21.01.2008- 11.11.2008 підземний машиніст електровоза, ШБУ ВАТ «Суха Балка».

Згідно п.18 зазначеного Акту причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є: важкість праці, пил переважно фіброгенної дії.

Відповідно до п.20 вказаного Акту зазначено, що враховуючи роботу ОСОБА_1 впродовж 18 років 05 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, неодноразову зміну підприємств та керівництва, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативно-правові акти встановити неможливо.

11 травня 2023 року ОСОБА_1 пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому при повторному огляді встановлено всього 65% втрати професійної працездатності, з яких 40% по радикулопатії, 15% по ХОЗЛ, та повторно 10% по трудовому каліцтву 2019 року з 17 квітня 2023 року до 01 травня 2024 року, з переоглядом 10 квітня 2024 року. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: санаторно-курортне лікування, медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 12 ААА №127185 (а.с. 8).

Також, згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №130921 (а.с.8) встановлено, що ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено третю групу інвалідності з 17 квітня 2023 року, у зв`язку з професійним захворюванням, на строк до 01 травня 2024 року, з переоглядом 10 квітня 2024 року. Також протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, в умовах виробничого пилу.

У зв`язку з отриманим професійним захворюванням позивач перебував на лікуванні у медичних закладах, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками-епікризами з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 (а.с.17-18, 19-20).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних ОСОБА_1 виходив з того, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійні захворювання отримані позивачем, зокрема й під час виконання ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача, тому роботодавецьАТ «Кривбасзалізрудком» зобов`язаний відшкодувати спричинену позивачу втратою здоров`я моральну шкоду,правові підстави для стягнення якої визначені статтями 153, 173, 237-1 КЗпП України.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та, при цьому частково погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо заниженого розміру відшкодування моральної шкоди, з огляду на таке.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як визначеноо в п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі №1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачеві заподіяна моральна шкода у зв`язку з отриманими ним, зокрема й під час роботи на підприємстві відповідача професійними захворюваннями.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі, характер моральних страждань і наслідки, що наступили.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або у інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

З оскаржуваного рішення видно, що, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, врахував період роботи позивача саме на підприємстві відповідача в шкідливих умовах 2 років 07 місяців, що становить 12% від загального стажу роботи позивача в шкідливих умовах 18 років 05 місяців, характер та тривалість отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, те, що позивачу встановлено 55% втрати професійної працездатності, у зв`язку з професійними захворюваннями, із встановленням третьої групи інвалідності, з переоглядом та, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості визначив до стягнення розмір компенсації моральної шкоди в сумі 40 000 гривень.

Разом з тим, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 щодо необґрунтовано заниженого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги, що внаслідок отриманих двох професійних захворювань позивачу з 17 квітня 2023 року встановлено 55% втрати професійної працездатності по двом професійним захворюванням: 40% по радикулопатії та 15% по ХОЗЛ та третю групу інвалідності з переоглядом 10 квітня 2024 року, стаж його роботи на підприємстві відповідача в шкідливих умовах праці 2 роки 7 місяців, характер немайнових витрат, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити цей розмір з 40 000 грн. до 80 000 грн.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що достатнім, справедливим, співмірним розміром компенсації позивачеві моральної шкоди буде 80 000 грн.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судовий витрат, до яких відповідно до статті 133 ЦПК України віднесені витрати зі сплати судового збору.

Стаття 141 ЦПК України встановлює, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки судом апеляційної інстанції апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, стягненню з відповідача на користь підлягає судовий збір в розмірі 1609,50 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, ч.1 ст.369, ст.374, ст.376, ст.ст.381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року в частині розміру моральної шкоди змінити, збільшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь позивача ОСОБА_1 з 40 000 (сорока тисяч гривень) грн. до 80 000 (вісімдесяти тисяч гривень) грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір за подачу позивачем апеляційної скарги в розмірі 1609,50 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 21 вересня 2023 року.

Головуючий:

Судді: