ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 677/400/20

Провадження № 22-ц/4820/1280/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

П`єнти І.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта Бацей Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2023 року (суддя Гладій Л.М.) за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом спадкодавця,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що спадкодавець ОСОБА_4 уклав з акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») договір № б/н від 23.02.2007, згідно умов якого отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.03.2015 року.

Станом на дату смерті позичальника його заборгованість за договором № б/н від 23.02.2007 року становить 5468,69 гривень, з яких: 5341,86 грн. - заборгованість за кредитом, 126,83 грн. - заборгованість за відсотками.

Посилаючись на норми статей 608, 1218, 1219 ЦК України представник позивача стверджує, що заборгованість за договором № б/н від 23.02.2007 ввійшла до складу спадщини.

Оскільки відповідачі на день смерті спадкодавця проживали разом з ним за однією адресою, тому вони є такими, що прийняли спадщину після його смерті, із урахуванням чого, позивач просив суд стягнути із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 5468,69 грн. за кредитним договором №б/н від 23.02.2007 року.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2020 року закрито провадження відносно відповідача ОСОБА_2 ,у зв`язку з його смертю.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2022 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2023 року у позові АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом спадкодавця відмовлено.

Суд першої інстанції застосувавши положення частини 3 статті 1281 ЦК України в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, виходив з того, що строк дії кредитного договору укладеного між банком та спадкодавцем, погоджено у заяві анкеті сторонами, та було встановлено до листопада 2017 року. Позивач звернувся з претензією кредитора до державного нотаріуса у січні 2019 року, тобто з пропуском установленого частиною 3 статті 1281 ЦК Украни преклюзивного строку один рік від настання строку вимоги,у зв`язку з чин банк втратив право вимоги до спадкоємців боржника за кредитним договором.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування скарги зазначає, що висновки суду про відмову у задоволенні вимог є безпідставними, оскільки факт проживання відповідача на час відкриття спадщини, а також факт, що вони є спадкоємцями першої черги померлого боржника, та такими, що прийняли спадщину, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Щодо строку пред`явлення позивачем вимог до спадкоємців боржника, апелянт зазначає, що відповідач не заявляв про застосування строку позовної давності. Крім того, на думку апелянта, банк звернувся із претензією кредитора в межах встановленого законом строку.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Бацей Т.М. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 23 лютого 2007 року ОСОБА_4 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк»), згідно якої банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до заяви від 23 лютого 2007 року ОСОБА_4 уклав кредитний договір та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку тип карти: НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 у гривнях, сума кредитного ліміту 250 гривень, базова відсоткова ставка 36% з розрахунку на 360 днів в році, строк дії відповідає строку дії карти.

Порядок погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості може здійснюватися як шляхом внесення клієнтом грошових коштів на карту, так і шляхом списання Банком коштів з Дебетової карти № НОМЕР_3 .

На підтвердження заборгованості за кредитом ОСОБА_4 банком також було надано: розрахунок заборгованості ОСОБА_4 за договором № б/н від 23.02.2007 станом на 22.10.2019року; Витяг із Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку; виписку по рахунку ОСОБА_4 , довідку про зміну умов кредитування, довідку про видані картки клієнту.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

22 січня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направило до Красилівської державної нотаріальної контори претензію кредитора, в порядку ст. 1281 ЦК України вих. № SAMDN5563, у якій банк просив Красилівську державну нотаріальну контору включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком.

19 вересня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направило листи-претензії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких банком заявлено вимогу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 як спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_4 .

Згідно актового запису про смерть № 28 від 10 листопада 2015 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до актового запису про смерть № 322 від 28 вересня 2020 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 та його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів.

Із спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після її смерті у строк встановлений законом.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1281 ЦК України( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Отже, положення статей 1281, 1282 ЦК України регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника. За змістом цих приписів : спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281, 1282 ЦК України. Частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Сплив строків пред`явлення вимог до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 344/7491/14-ц, від 26 січня 2022 року у справі № 520/7281/15-ц.

Як вбачається із матеріалів справи, 23 лютого 2007 року ОСОБА_4 уклав кредитний договір з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти.

Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про видачі картки клієнту ОСОБА_4 , останньою виданою кредитною карткою клієнту була карта № НОМЕР_5 , відкрита 08 листопада 2013 року, з терміном дії до листопада місяця 2017 року. Згідно умов підписаної боржником заяви, строк дії кредитного договору сплив в листопаді 2017 року. Банк з претензією кредитора звернувся до Красилівської державної нотаріальної контори 22 січня 2019 року, що перевищує один рік від настання строку вимоги, даний строк є преклюзивним, і що є підставою для відмови у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк».

Зважаючи на зазначене, висновок суду першої інстанції, що банк втратив право вимоги до спадкоємців боржника за кредитним договором у зв`язку з пропуском установленого ч.3 ст.1281 ЦК України преклюзивного строку є правильним

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №522/407/15-ц.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не заявляв про застосування строку позовної давності не заслуговують на увагу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 липня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

І.В. П`єнта

О.І. Ярмолюк