Дата документу 20.07.2023
Справа № 334/5883/23
Провадження № 2-з/334/41/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Баришніков Андрій Григорович та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Вакуленко Дмитро Олександрович про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити певні дії та зменшення обов`язкової частки у спадщині,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Баришніков Андрій Григорович та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Вакуленко Дмитро Олександрович звернулись до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити певні дії та зменшення обов`язкової частки у спадщині, шляхом встановлення для заінтересованої особи (потенційного відповідача) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 заборони вчиняти певні дії відносно нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 шляхом: зміни/зрізування вхідних замків, ключів від них (без надання одного їх примірника співвласникам квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), фактичного особистого вселення чи вселення членів своєї сім`ї без письмової згоди ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , декларування свого місця проживання у спірній квартирі, вчинення будь-яких інших перешкод позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні спільною частковою власністю (нерухомими майном квартирою АДРЕСА_2 ), та встановити обов`язок вчинити певні дії - привести за власний кошт власними силами чи силами залучених спеціалістів, у первісний (цілісний/непошкоджений) стан вхідні металеві двері до квартири АДРЕСА_2 , замки до неї, та передати після їх встановлення протягом 24 годин після фактичного завершення цих робіт один примірник ключів до цієї квартири особисто під розписку співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 або їх представнику (адвокату).

Свою заяву про забезпечення позову обґрунтовують тим, що власником 1-кімнатної квартири АДРЕСА_2 була ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , співвласниками вказаної квартири (по 5/12 часток) є доньки померлої ОСОБА_2 , 1984 р.н., та ОСОБА_1 , 1977 р.н. Померла ОСОБА_5 з 09.04.2016 р. знаходилася у шлюбі з ОСОБА_6 , сином якого є потенційний відповідач ОСОБА_3 , оскільки чоловік померлої в силу приписів ст. 1241 ЦК України отримав право на обов`язкову частку у вказаному нерухомому майні, при цьому свідоцтво про право на обов`язкову частку у спадщині наразі не видане.

Починаючи з 14.04.2023 року заявники мають всі права власності на вказані квартири у переважному розмірі, тому всі повноваження щодо здійснення ними прав володіння, користування та розпорядження вказаним майном третіми особами не можуть зазнавати жодних обмежень. Потенційний відповідач (син померлого) ОСОБА_3 , починаючи з 15.03.2023 року вчиняє протиправні дії щодо цього майна - шляхом виламування замку від вхідної двері квартири по АДРЕСА_3 та вчиняє крадіжки майна заявниці, неодноразово вирізав «болгаркою» замки до вхідних дверей цієї квартири, про що заявники повідомляли в органи поліції.

Заявницями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в особі їх представників (адвокатів) протягом встановленого законом строку буде подано позовну заяву до потенційного відповідача ОСОБА_7 як спадкоємця про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити певні дії та зменшення обов`язкової частки у спадщині (у всій спадковій масі) у ТРИ рази (з 1/6 до 1/18).

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, а також матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, а також чи не перешкоджає такий вид забезпечення здійсненню господарської діяльності юридичної особи чи фізичної особи-підприємця.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову та зазначається, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заявники, в інтересах яких діють адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просять суд вжити заходи забезпечення позову, а саме встановити обов`язок вчинити певні дії - привести за власний кошт власними силами чи силами залучених спеціалістів, у первісний (цілісний/непошкоджений) стан вхідні металеві двері до квартири АДРЕСА_2 , замки до неї, та передати після їх встановлення протягом 24 годин після фактичного завершення цих робіт один примірник ключів до цієї квартири особисто під розписку співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 або їх представнику (адвокату), при цьому посилаючись на п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Однак, зазначене питання, яке стосується спору щодо пошкодження власності осіб, не є таким, що виникає із сімейних правовідносин.

Також, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. (ч.10 ст.150 ЦПК України).

Суд звертає увагу, що заявники зазначають, що ними протягом встановлено терміну буде подана позовна заява про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити певні дії та зменшення обов`язкової частки у спадщині.

При цьому в заяві про забезпечення, одним із видів забезпечення вказують заборону вчиняти певні дії, а саме фактичного особистого вселення чи вселення членів своєї сім`ї без письмової згоди ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , декларування свого місця проживання у спірній квартирі, вчинення будь-яких інших перешкод позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні спільною частковою власністю.

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна/закриття рахунків чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 932/14900/19.

Всупереч цьому, заявниками не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей та не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Таким чином, у зв`язку з тим, що на даний час позов не поданий до суду, а заявники не навели достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною, необґрунтованою та передчасною, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

Суд звертає увагу, що звернення до суду із заявою про забезпечення позову може відбуватись на будь-якій стадії судового процесу, а отже заявник не позбавлений можливості в подальшому повторно звернутися до суду з вмотивованою та обґрунтованою заявою про забезпечення позову.

За змістом ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпечені позову.

Керуючись статтями 149-153, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Баришніков Андрій Григорович та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Вакуленко Дмитро Олександрович про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.