ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/1482/22 Номер провадження 22-ц/814/3683/23Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Обідіної О.І., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 квітня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка Олександра Валентиновича, ОСОБА_1 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гібадулової Лариси Августинівни, про визнання незаконними та скасування постанови, актів виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

встановила:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О.В. та ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов, актів виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності.

Одночасно з позовною заявою позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову просила суд заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження:

1/2 частки квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -01, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;

1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер - :09:059:0181, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, загальна площа земельної ділянки - 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

4/5 частки квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -01, місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;

1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер - :09:059:0182, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, загальна площа земельної ділянки - 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Розпорядженням голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей.

Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, передані за підсудністю Київському районному суду м. Полтави.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 квітня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено.

З метою забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка Олександра Валентиновича та ОСОБА_1 заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме:

1/2 частки квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -01, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;

1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер - :09:059:0181, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, загальна площа земельної ділянки - 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

4/5 частки квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -01, місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;

1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер - :09:059:0182, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, загальна площа земельної ділянки - 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, а в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить ефективний захист його порушеного права.

Окрім того вказує, що суд першої інстанції не розглянув питання про необхідність зустрічного забезпечення позову та не перевірив підстав для обов`язкового зустрічного забезпечення позову.

29.06.2023 року від ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому вона просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.

Учасники судового процесу будучи повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, шляхом надсилання судових повісток на їх електронні адреси, до суду не з`явились.

Від апелянта ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, колегія суддів ввжає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову районний суд виходив з того, що між сторонами дійсно наявний спір щодо вказаного нерухомого майна, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист, а також таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Згідно з частиною першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19 виходив із, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвалам про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що між сторонами існує спір щодо вказаного нерухомого майна, а позивачем оспорюється постанови та акти приватного виконавця про передачу спірного майна стягувачу, свідоцтва право власності на спірне нерухоме майно, надавши оцінку відповідності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Застосовані судом заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії, спрямовані на відчуження спірного майна, відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права та є співмірними із заявленими вимогами за встановлених судом обставин.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить ефективний захист його порушеного права є безпідставними, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а невжиття вказаних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду .

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки не було вирішено питання зустрічного забезпечення не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Тлумачення статті 154 ЦПК України свідчить, що в ній розмежовано випадки за яких застосування зустрічного забезпечення є: правом суду (частина перша статті 154 ЦПК України); обов`язком суду (частина третя статті 154 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року в справі № 569/13105/18 (провадження № 61-46461св18) вказано, що «доводи про незаконність ухвали, оскільки у заяві про забезпечення позову не зазначені пропозиції із зустрічного забезпечення позову і суд не вирішив питання про зустрічне забезпечення, Верховний Суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке. Відповідно до частин першої, другої, пункту 1 частини третьої, частини шостої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має іншого зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Таким чином, заявник не позбавлений права подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову. Відсутність зустрічного забезпечення на час подання заяви про забезпечення позову не є перешкодою для забезпечення позову, якщо для цього існують правові підстави. Натомість ненадання зустрічного забезпечення на вимогу суду є підставою для скасування ухвали про забезпечення позову. Також суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення за наявності одночасно таких підстав: 1) якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України; 2) якщо позивач не має майна, що знаходиться на території України».

Отже не вирішення питання зустрічного забезпечення не впливає на законність ухвали в цілому.

Суд першої інстанції дав належну оцінку доводам позивача та можливим ризикам від не забезпечення позову.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20.09.2023 р.

Головуюча суддя О.В.Чумак

Судді О.І. Обідіна

Л.І. Пилипчук