Справа № 545/599/23
Провадження № 2/545/860/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2023 Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Путрі О.Г. ,

при секретарі Багно Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період перебування в шлюбі сторонами набуто у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з інформаційної довідки від 09.02.2023 за № 322448001. При цьому, як підставу для державної реєстрації права власності вказано Договір купівлі-продажу, серія та номер: 5246, виданий 09.12.2015, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. З вказаного договору вбачається, що спірна квартира набувається у власність відповідачем. Спірна квартира була придбана виключно в інтересах всіх членів родини, а саме з метою забезпечення власним житлом подружжя та їхнього спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач прохала визнати квартиру АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю подружжя та визнати за позивачем право власності на 1/2 ідеальну частку квартири, як на частку в спільній сумісній власності подружжя.

Ухвалою суду від 10.04.2023 провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 12.06.2023 справу №545/599/23 передано від судді Богомолової Л.В. до ОСОБА_4 .

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16.06.2023 справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі під час проведення підготовчого судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 20.08.2011 сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23.03.2022 (а.с. 15-16).

Сторонами під час перебування в шлюбі, було набуто у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.12.2015 серія та номер: 5246, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.12.2015, індексний номер: 49453711, інформаційною довідкою від 09.02.2023 за № 322448001, правовстановлюючі документи оформлені на ім`я відповідача (а.с.18-20).

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору суд, виходячи з принципу диспозитивності, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України.

Факт придбання спірної квартири в період шлюбу сторонами не оспорюється та підтверджується матеріалами справи.

Тому суд вважає, що спірне майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Також відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності , вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Таким чином, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , набута позивачем та відповідачем під час шлюбу, є спільною сумісною власністю сторін і відповідно при їх поділі частки є рівними. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,142,200,206, 259,263-265,352 ЦПК України, суд - ,

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Визнати квартиру АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/2 ідеальну частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , як на частку в спільній сумісній власності подружжя в порядку поділу спільного майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_9 з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, внесений ОСОБА_8 згідно з квитанцією № 9297-3585-8262-8676 від 21.02.2023.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: О. Г. Путря