Справа № 372/977/23
Провадження № 2-639/23
ухвала

Іменем України

30 червня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

при секретарі Павлик A.B.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Української міської ради Обухівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_5 , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Семенченко Володимир Іванович, державний нотаріус Української міської державної нотаріальної контори Антонченко Олександра В`ячеславівна, про визнання недійсним договору дарування квартири, скасування запису про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Української міської ради Обухівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_5 , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Семенченко Володимир Іванович, державний нотаріус Української міської державної нотаріальної контори Антонченко Олександра В`ячеславівна, у якій позивач просить:

1. визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 13.05.2020 року, реєстровий № 903, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Семенченком Володимиром Івановичем на ім`я ОСОБА_2 недійсним;

2. скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності «36474689» від 13.05.2020 року, вчинений державним реєстратором приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Семенченком Володимиром Івановичем;

3. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер «52213200» від 13.05.2020 року, прийняте приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Семенченком Володимиром Івановичем.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

05 травня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 до Обухівського районного суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у якій позивач за зустрічним позовом просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/12 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 щодо прийняття зустрічної позовної заяви заперечив, вважає, що їх спільний розгляд є недоцільним, оскільки предмет спору за зустрічним позовом не стосується предмету спору за первісним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Клапчук Ф.П. просили суд прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду.

Вислухавши думку сторін, суд зазначає наступне.

Статтею 193 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч. 2 цієї норми зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За ч. 3 ст. 193 ЦПК України вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Однак, вирішуючи питання про прийняття до розгляду зустрічного позову, необхідно виходити з такого.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 № 916/3245/17 зазначено, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Так, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Разом із цим, предметом первісної позовної заяви в даній справі є вимоги щодо визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 13.05.2020 року, та скасування реєстраційних дій щодо такого нерухомого майна, вчинених на виконання оспорюваного договору.

Натомість, вимоги зустрічної позовної заяви стосуються безпосередньо визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , тобто мають інші матеріально-правові підстави позову та докази, якими ці обставини підтверджуються.

Так, під час розгляду первісного позову підлягають встановленню обставини щодо невідповідності договору дарування вимогам чинного законодавства, тобто наявність чи відсутність підстав для визнання даного договору недійсним.

У той же час, за вимогами зустрічного позову встановленню підлягають обставини щодо наявності в позивача права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Відтак, хоча вимоги первісного та зустрічного позовів і стосуються однієї квартири АДРЕСА_1 , проте зустрічний позов не є взаємно пов`язаним із первісним позовом безпосередньо одними й тими ж доказами або спільними підставами.

Суд звертає увагу, що задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову. Так само і відмова у задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Таким чином, зустрічна позовна заява має самостійний предмет та підстави позову, що можуть бути розглянуті в загальному порядку шляхом подання до суду окремого позову.

Враховуючи, що судом не встановлено взаємопов`язаності позовів та доцільності їх спільного розгляду, а також можливості виключення задоволення первісного позову у разі задоволення зустрічного, у прийнятті зустрічного позову до розгляду необхідно відмовити, а зустрічну позовну заяву повернути.

У свою чергу повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє позивача за зустрічним позовом подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 193, 194, 197 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовити.

Ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя : Т.Г. Сташків