Ухвала

20 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 759/7100/22

провадження № 61-5360ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у червні 2022 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він за пропозицією ТОВ «Фірма «Т.М.М.» підписав додаткову угоду від 11 червня 2014 року № 1, в якій пункт 1 додатку № 2 до договору від 14 лютого 2014 року № 95ж/Ч2-13 викладений у новій редакції про окремий для ОСОБА_1 тариф з 11 червня 2014 року за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги) в сумі 3,50 грн за 1 кв. м квартири. Оскільки загальна площа квартири ОСОБА_1 складає 131 кв. м, плата за експлуатаційні послуги має становити 458,50 грн.

Однак, у порушення прав споживача та умов додаткової угоди, відповідач продовжує надавати рахунок/рахунки, які не відповідають її змісту та визначеному сторонами тарифу.

В зв`язку з викладеним просив суд про захист прав споживача шляхом: визнання протиправними та незаконними дій ТОВ «Фірма «Т.М.М.» щодо складання, надання/направлення рахунку/рахунків, які не відповідають додатковій угоді від 11 червня 2014 року № 1 та пункту 1 додатку № 2 до договору від 14 лютого 2014 року № 95ж/Ч2-13; зобов`язання відповідача надавати рахунок/рахунки на житлово-комунальні послуги, які б відповідали додатковій угоді від 11 червня 2014 року № 1 та пункту 1 додатку № 2 до договору від 14 лютого 2014 року № 95ж/Ч2-13, а саме - послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги), з 11 червня 2014 року за 1 кв. м. квартири (131 кв. м) за тарифом 3,50 грн за 1 кв. м, що становить 458,50 грн.

Святошинський районний суд м. Києва рішенням від 06 грудня 2022 року відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Київський апеляційний суд постановою від 15 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2022 року - без змін.

ОСОБА_1 06 квітня 2023 року через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 березня 2023 року, в якій просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 березня 2023 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

14 квітня 2023 року до Верховного Суду повторно через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 березня 2023 року.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У силу вказаної імперативної норми процесуального права повторне касаційне оскарження судового рішення заборонено, а тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Таке процесуальне обмеження, передбачене пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження на те саме судове рішення, є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відтак не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи, що ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 березня 2023 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження за повторно поданою ОСОБА_1 касаційною скаргою на вказані рішення слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» про захист прав споживачів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров