Провадження №2/447/268/23
Справа №447/649/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

14.09.2023 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В. Р., за участю секретаря судового засідання Стронської Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовною заявою АТ Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Процесуальні дії у справі.

24.03.2023 АТ КБ "Приват Банк" звернулося в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37100 грн. 36 коп. та судових витрат у розмірі 2684,00 грн., покликаючись на те, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг 19.11.2007 підписала заяву № б/н. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позивач зазначає, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами про надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Наголошує, що заявою відповідачка підтвердила той факт, що була повністю проінформована про умови кредитування АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. У 2007 році відповідачкою була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Зазначає, що в цій довідці відповідачка власним підписом підтвердила, що з фінансовими умовами кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена. Банком на підставі договору відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 42000 грн.

У редакції умов та правил, що почали діяти з 01.03.2019 згідно п. 2.1.1.2.12.сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми не повернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 65 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від прострочення суми заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0 % - для картки «Універсальна Голд».

ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, у звязку із чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31.01.2023 становить 37100 грн. 36 коп., з яких: 30681 грн. 77 коп. заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 6418 грн. 58 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 - нараховано пені; 0,00 нараховано комісії.

Представник позивача просить суд винести рішення, яким задовольнити позов та стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 37100 грн. 36 коп. та судові витрати у розмірі 2684 грн. 00 коп.

25.04.2023 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру. Зі змісту відповіді на запит встановлено, що зареєстроване місце проживання відповідачки: АДРЕСА_1 .

29.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

19.06.2023 від відповідачки ОСОБА_2 надійшло клопотання про витребування у АТ КБ "Приват Банк" оригінал анкети заяви від 19.11.2007 та оригінал довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 28.11.2007, копії яких долучені до позовної заяви та відзив на позовну заяву. Вважає, що подана позовна заява є необгрунтованою, заперечує позовні вимоги та вважає, що такі не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивачка зверталась у банк з метою отримання звичайної платіжної картки для особистого користування, не бажала отримувати кредитну картку, у підписаній анкеті-заяві нічого не зазначається про бажання ОСОБА_1 отримати кредитну картку чи кредитний ліміт у будь-якій формі та з будь-якими умовами.

Вказує на те, що долучені до позовні заяви «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифів», які додаються до позовної заяви не містять підпису відповідачки, з ними вона не знайомилась при підписанні анкети-заяви, що не підтверджує той факт, що саме ця редакція «Умов та правила надання банківських послуг» та «Тарифів», діяла на момент підписання заяви. Наголошує, що позивачем не надано жодних підтверджень про те, що станом на 01.13.2019 саме така редакція умов договору була розміщена на сайті банку, відповідно до якої встановлено 86,4 % та 84% від суми повернутого в строк кредиту. Крім того позивачка зазначає, що їй не відомо яка редакція умов, правил та тарифів діяла на момент підписання заяви-анкети і що саме таку долучено до позовної заяви.

Роздруківку із сайту позивача також не може бути належним доказом, оскільки такий доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може за бажанням вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Відповідачка також не погоджується із твердженням позивача про те, що відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України вказаний договір є договором приєднання. Відповідачкою не підписувались умови та правила договору.

Надані банком умови та правила не містять підпису відповідачки, реквізитів, відсутня дата їх складання, жодна ідентифікуюча ознака на предмет їх невід`ємності від заяви позичальника. Долучена до позовної заяви довідка не містить дати укладення кредитного договору. Умови та правила надання банківських послуг, тарифи банку не мають зазначення часу їх затвердження, строк дії, що не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про які зазначено у анкеті-заяві.

Крім того анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не містить підтвердження отримання грошових коштів, терміну користування грошовими коштами, відсоткової ставки за користування, санкції чи інших обов`язкових істотних умов кредитного договору, даних кредитної картки, виду та строку дії.

Зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Надані позивачем умови та тарифи надання банківських послуг на підставі яких проведено розрахунок заборгованості, не є складовою кредитного договору, оскільки в них не міститься жодної інформації, що саме з ними погодилася відповідачка при підписанні анкети-заяви.

Відповідачка вважає, що позивачем неправомірно включено в тіло кредиту автоматизоване списання відсотків, які не передбачені договором. Згідно з виписки по рахунку, після відповідних списань формувалася сума мінусового балансу, яка в подальшому неправомірно включена банком до графи «заборгованість за тілом кредиту» та яка заявлена в позовній заяві.

Крім того, відповідач наголошує на мінливому характері умов та правил надання банківських послуг.

Вважає, що позивачем не доведено правомірність та обгрунтованість заявлених вимог. У задоволенні позовної заяви просить відмовити у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю.

26.06.2023 суд виніс ухвалу про витребування заявлених відповідачкою документів та витребував у АТ КБ "Приват Банк" оригінал анкети заяви від 19.11.2007 та оригінал довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 28.11.2007, копії яких долучені до позовної заяви.

17.07.2023 від позивача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що зміст кредитного договору був зафіксований у декількох документах заяві позичальника, умовах надання банківських послуг, правилах користування платіжною карткою та тарифах. Вважає, що договір був укладений у письмовій формі.

Сторонами були досягнуті при укладенні договору всі істотні умови персональні дані, відповідачкою надана інформація про себе, відповідачка висловила згоду на укладення договору, ознайомилася з умовами та правилами, тарифами, також відповідачці при укладення договору встановлено поточну процентну ставку 3%, вказано розміри комісій та штрафів.

Позивач вважає, що відповідачкою наданий позивачем розрахунок не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічна експертиза по справі не проводилась. Покликається на те, що згідно наданого розрахунку банком можна простежити, що відповідачка частково сплачувала заборгованість за договором.

Зазначає, що відповідачка відповідно до підписаної нею заяви зобов`язана була сама ознайомитись із всіма змінами та правилами надання банківських послуг та тарифів на сайті ПриватБанку.

02.08.2023 від відповідачки надійшло заперечення на відповідь на відзив, зазначає, що відповідачка ознайомилась з умовами та правилами надання банківських послуг, та покликається на доданий наказ про затвердження умов та правил, проте вважає, що доданий наказ не підтверджує автентичності редакції, на доданих копіях відсутній підпис ОСОБА_3 , такі викладені не державною мовою.

Наголошує, що автоматичне списання відсотків, яке формує мінусовий баланс, який у подальшому включений до тіла кредиту передбачений умовами договору між позивачкою та банком, проте вказана домовленість відповідачкою не підписувалась, а тому вказане автоматизоване списання, яке включене до кредиту є неправомірним.

Відповідно до копії заяви та наданого суду оригіналу заяви від 28.11.2007 ОСОБА_3 підписала заяву у якій зазначено кредитний ліміт у сумі 500 грн., надаються послуги кредитка «Універсальна», «30 днів пільгового періоду», базова процентна ставка за кредитом 3% на місяць.

Відповідно до долученої до позовної заяви довідки ОСОБА_3 отримала 4 кредитних картки, строк дії останньої закінчується у вересні 2023.

До позовної заяви долучено виписку за договором №б/н за період 19.11.2007- 02.02.2023, розмір розрахунку заборгованості за договором №б/н за період 19.11.2007- 02.02.2023, яка збільшується кожного місяця шляхом додавання відсотків та штрафних санкцій за попередній місць, а наступні відсотки та штрафні санкції нараховуються на цю змінену суму основного боргу і так кожен місяць.

До позовної заяви долучено умови кредитування та правила надання банківських послуг з використанням кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Суд зазначає, що зазначені документи складені іноземною мовою, та банк не надав такі перекладені та підписані українською мовою, що позбавляє можливості дослідити суду такі.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пред`являючи позов, банк послався на те, що ОСОБА_1 отримала кредитну карточку із встановлени кредитним лімітом, який збільшувався, вказаними коштами відповідачка коистувалася, отримувала кошти через банкома, здійснювала розрахунки в терміналах, касах. При цьому банк вказує на те, що розмір відсотків за кредитом було встановлено умовами та правилами, згоду на які вона надала при підписанні заявки-анкети.

У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У частині першій статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому такі повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору».

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18-ц (провадження № 61-9618св19) висловлено таку позицію: «Виписка за картковим рахунком, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами».

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона, а не суд, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також суд бере до уваги, що умови та правила надання банківських послуг на які покликається представник позивача та які долучені до матеріалів справи викладені іноземною мовою, що позбавляє суд можливості дослідити такі.

Ураховуючи те, що банк не надав підтверджень ознайомлення відповідачки із умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, а відтак, і обізнаність відповідачки із розміром відсотків річних, вимоги банку про стягнення цих відсотків є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів надання відповідачці кредитних коштів, зокрема, виписок з карткового рахунку, тому й перевірити розрахунок кредитної заборгованості неможливо. Зокрема, суд не може встановити розміру наданого відповідачці кредиту.

Наданий позивачем розрахунок містить протиріччя щодо суми основної заборгованості, вона змінюється кожен місяць шляхом додавання відсотків та штрафних санкцій за попередній місяць, а наступні відсотки та штрафні санкції нараховуються на цю змінену суму основного боргу і так кожен місяць, що є категорично неправильним та несправедливим. Так, із виписки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що сума списаних позивачем у безспірному порядку відсотків за користування кредитом значно перевищує суму використаного і погашеного відповідачем кредитного ліміту.

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду доказів отримання та неповернення ОСОБА_4 кредитних коштів в сумі 37100 грн. 36 коп. та не надав розрахунку, який би відповідав закону, а тому у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 284 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Позивач: АТ Комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д м. Київ, , МФО: 305299.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 19.09.2023.

Суддя Павлів В. Р.