ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 року м. Одеса

справа №495/949/22

провадження №22-ц/813/4739/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О.,

судді: Кутурланова О.В., Приходько Л.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін апеляційну скаргуюОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стрезєв Анатолій Іванович, на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 вересня 2022 року, постановлене під головуванням судді Шевчук Ю.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

11 лютого 2022 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проект mоnobank, в межах якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки mоnobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках mоnobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту mоnobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послугапереведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ«Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

12 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 12 жовтня 2020 року.

Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та взяв на себе зобов`язання по виконанню його умов.

Крім того, в Анкеті позичальник підтвердив, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Банк свої зобов`язання за укладеним між сторонами договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на видану платіжну карту у розмірі 100 000,00грн., а ОСОБА_1 належним чином не виконав свої зобов`язання за договором щодо повернення кредитних коштів та інших обумовлених платежів, з приводу чого станом на 28 грудня 2021 року у відповідача виникла заборгованість за наданим кредитом у розмірі 34675,16 грн., що становить загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту).

Посилаючись на викладене, АТ «Універсал Банк» просило позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 34675,16 грн. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Моnobank» від 12 жовтня 2020 року у розмірі 34675,16 грн. та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 2481,00 грн. (а.с.83-86).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2022 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стрезєв А.І. про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 вересня 2022 року (а.с.107-109).

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стрезєв А.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить заочне рішення суду від 28 вересня 2022 року скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що банком не надано доказів на підтвердження укладення між сторонами у справі кредитного договору, зокрема відсутній факт підпису ОСОБА_1 кредитного договору.

В електронній анкеті-заяві про приєднання до Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк» не міститься підпису позичальника, а тому відсутні підстави вважати, що саме з цими Умовами та Правилами позичальник був ознайомлений; відсутнє волевиявлення ОСОБА_1 щодо конкретної банківської карти.

Відповідач кредитними коштами фактично не користувався.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості є незрозумілим та підписаним невідомою особою, а тому визначити заборгованість за тілом кредиту неможливо.

Крім цього, зазначає, що вся поштова кореспонденція від Білгород Дністровського міськрайонного суду направлялись відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як ОСОБА_1 мешкає по АДРЕСА_1 , а тому кореспонденції відповідач від суду не отримував. Про розгляд справи ОСОБА_1 та його адвокат не були повідомлені належним чином, що унеможливило для відповідача подати відзив на позовну заяву та взяти особисту участь у розгляді справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач послався на правові висновки, висловлені у постановах Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 р.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною першою ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно статті 376 ч.3 п.3 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Матеріали справи свідчать, що на виконання вимог ст.187 ЦПК України 11 лютого 2022року суддею був направлений запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Згідно отриманої судом інформації ОСОБА_1 з 26 квітня 2019року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.72). Ця ж адреса зареєстрованого місця проживання відповідача була зазначена адвокатом ОСОБА_1 Стрезєвим А.І. у письмових клопотаннях від 03 червня, 27 вересня 2022року (а.с.75, 81).

Разом із цим встановлено, що судова кореспонденція направлялася відповідачу за адресою зазначеною АТ «Універсал Банк» у позові: АДРЕСА_1 та поверталася без вручення адресату, «за закінченням терміну її зберігання».

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про неналежне повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, що у відповідності до положень ст.376 ч.3 п.3 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування постановленого у справі судового рішення.

Отже, заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 вересня 2022року підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, з прийняттям у справі нової постанови.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статі 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону №675-VIII.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що виниклі між сторонами правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про електрону комерцію», Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Матеріали справи свідчать, що 12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надав АТ «Універсал Банк» підписану ним анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій вказав свої особисті дані (ІПН, номер телефону) та додав копію паспорта громадянина України (а.с.11).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви та інших електронних документів ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором та визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (пункт 6).

Згідно з пункту 9 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До анкети-заяви банком долучено витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (а.с.15-26).

Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредитні кошти та оплатити інші погоджені сторонами платежі, що виникають в результаті укладеного між сторонами договору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не використовував свій особистий електронний підпис для підписання договору, а його ідентифікація відбулася лише за допомогою SMS-повідомленням у мобільному додатку; не був ознайомлений з Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів mоnobank; не був обізнаний про тарифи банку; види кредитних карток; умови повернення коштів та штрафні санкції за прострочення виконання договірних зобов`язань, тощо.

Згідно ст.13 ч.1, 3 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частинами 1-4 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Аналізуючи надані суду докази, колегія суддів дійшла висновку, що між сторонами по справі було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису відповідача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, відсутність підпису останнього безпосередньо на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Моnobank, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта mоnobank» не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит або непогодження істотних умов договору, зокрема розміру процентної ставки, нарахування пені, штрафу за прострочення виконання умов договору.

Зібрані у справі докази підтверджують укладення 12 жовтня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору та погодження усіх його істотних умов, що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про зворотне.

З наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 12 жовтня 2020 року встановлено перерахування банком коштів позичальнику, використання їх відповідачем шляхом зняття кредитних коштів та часткового погашення заборгованості.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Наданий банком розрахунку заборгованості свідчить, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, з приводу чого станом на 28 грудня 2021 року має заборгованість за наданим кредитом у розмірі 34675,16 грн., що становить загальний залишок заборгованості за кредитом. Доказів на спростування аргументів банку щодо розміру заборгованості відповідачем не надано й апеляційна скарга не містить доводів з цього питання. Посилання адвоката відповідача на те, що наданий банком розрахунок заборгованості є незрозумілим, не створювало для представника апелянта перешкод щодо звернення до банківської установи для з`ясування питання наявності заборгованості за договором, її розміру та порядку обрахування.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказав на те, що між ним та банком не був укладений кредитний договір, оскільки сторони не погодили усі його істотні умови. При цьому апелянт в обґрунтування своєї скарги послався на постанову Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019р.

Посилання про ухвалену Верховним Судом постанову у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 р. слід визнати неприйнятними, з огляду на те, що вона не стосуються подібних правовідносин, зокрема регламентує правові питання укладення кредитних договорів безпосередньо в банківських установах шляхом особистого їх підписання позичальниками.

Отже, зібранні у справі докази свідчать, що ОСОБА_1 порушено умови укладеного між сторонами кредитного договору від 12 жовтня 2020року, наслідком якого є стягнення на користь АТ «Універсал Банк» наявної станом на 28 грудня 2021року заборгованості у загальному розмірі 34675,16грн.

Доводи апеляційної скарги вимоги позивача не спростовують, а відтак підлягають залишенню без задоволення. Аргументи адвоката Стрезєва А.І. про те, що 06 червня 2021року у ОСОБА_1 був викрадений мобільний телефон, за допомогою якого від імені відповідача було оформлено онлайн-кредити у різних кредитних установах, не впливають на розгляд цієї справи з огляду на час укладення кредитного договору від 12 жовтня 2020року.

За положеннями ст.141 ч.13 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове. Цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Встановлено, що при зверненні до суду з позовом АТ «Універсал Банк» сплачений судовий збір у розмірі 2481,00грн., який в порядку ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України підлягає стягненню на користь банка з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стрезєв Анатолій Іванович, задовольнити частково.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 вересня 2022 року скасувати та прийняти у справі нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: 04114, м.Київ, вул.Автозаводська, буд.54/19) заборгованість за кредитним договором у розмірі 34675,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: 04114, м.Київ, вул.Автозаводська, буд.54/19) судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: О.В. Кутурланова

Л.А. Приходько