Справа № 212/3976/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Пустовіт О.Г., за участю секретаря судового засідання Голуб О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2023 року Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, в обґрунтування якого зазначив, що Позивач 01.04.1994 був прийнятий на ш. «Родіна» гірничім робітником, з 23.08.1994 - підземним бурильником титанових шпурів в підземних умовах АТ «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем. За результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. 21.07.2021 ОСОБА_1 звільнився з підприємства за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію.

10.01.2023 висновком професійної лікувально-експертної комісії Державного підприємства «Українського науково-дослідного інституту промислової медицини» позивачу встановлені діагнози: радикулопатія (попереково-крижева та шийна з вираженими статико - динамічними порушеннями, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, вираженим периферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечелопаточного періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозами ліктьових та колінних суглобів); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії(пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, ЛН першого-другого ступеня. Захворювання професійні.

01.06.2023 висновком спеціалістів Дніпропетровської обласної МСЕК позивачу встановлено 3 групу інвалідності та 65% втрати працездатності від професійних захворювань, були протипоказані важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, робота в умовах виробничого пилу, рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - спостереження у сімейного лікаря, санаторно - курортне та медикаментозне лікування.

17.02.2023 складено Акт розслідування причин виникнення професійних захворювань, де серед причин зазначено: важкість праці: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну, перевищувала на 25 кг і складала 55 кг при нормі до ЗО кг; періодичне перебування у незручній робочій позі 40% зміни при нормі до 25%; періодичне перебування у вимушеній робочій позі 20% зміни при нормі до 10%. Пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу переважно фібро генної дії з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони перевищувала граничнодопустиму в 1,95 рази (3,9 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3).

Позивачу було заборонено працювати за своєю професією, тому 21.07.2021 він змушений був звільнився з AT «Кривбасзалірудком». На теперішній час він не працює, не має можливості як за станом здоров`я, так і за медичними показниками. Внаслідок незабезпечення належних умов праці (перевищення гранично допустимих норм праці на моєму робочому місці), позивачу було заподіяно шкоду професійними захворюваннями та моральну шкоду. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, виражених у тривалому розладі здоров`я. ОСОБА_1 часто лікувався, але покращень не відчував. Дана ситуація призвела до стресу на ґрунті переживань і психологічного перевантаження, що викликало нервове виснаження та психічну роздратованість. Неналежне виконання працівниками з охорони праці своїх посадових обов`язків призвело до різкої, несподіваної і тривалої, в негативний бік, зміни звичного способу та якості життя позивача.

Оскільки професійне захворювання у Позивача виникло внаслідок порушень норм охорони праці, припущених підприємством, де він працював, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці, тому свої моральні і душевні страждання Позивач, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, оцінює в 320000,00 гривень (три двадцять тисяч), які він просить стягнути з АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» на його користь за спричинену моральну шкоду у зв`язку із ушкодженням здоров`я на виробництві зазначену суму, без утримання всіх податків та обов`язкових платежів.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами.

Представник відповідача Литвиненко С.В. скористалась правом надання відзиву, який надійшов на адресу суду 21 червня 2023 року, в якому просить частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з Відповідача на користь Позивача моральну шкоду у розмірі 141537,50 гривень. У відзиві зазначила, що законодавчо допускається робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального та колективного захисту. ОСОБА_1 протягом всього часу роботи своєчасно забезпечувався протипиловими респіраторами типу "Лепесток-40", ефективність очищення повітря від пилу яких становить 99,9%. Також усе гірниче обладнання, яке в процесі роботи утворює пил, обладнується пиловловлюючими пристроями. Тому, за умови постійного використання ЗІЗ, шкідливий вплив пилу з вмістом кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70 % на ОСОБА_1 не відбувався. У свою чергу, представник Відповідача акцентує увагу суду на те. що жодних заяв про відмову від дорученої роботи у зв`язку з небезпекою для здоров`я або розірвання трудового договору за власним бажанням у зв`язку з невиконанням підприємством законодавства про охорону праці від ОСОБА_1 не надходило. Тому відповідальність за виникнення професійних захворювань у Позивача лежить безпосередньо на ньому самому. При цьому, у позовній заяві Позивач зазначає, що у зв`язку з виникненням у нього професійних захворювань істотно змінився його образ та якість життя, проте, зазначене нічим не підтверджується. При цьому, до юридичних фактів, які має довести ОСОБА_1 у зазначеній категорії справ, зокрема, належить доведення факту завдання моральної шкоди та розміру шкоди. Однак, висновків медичних органів, які підтверджують факт перенесення Позивачем моральних страждань, останній суду не надав, тому факт спричинення моральної шкоди є недоведеним.

Представник Відповідача також вказує, що сума відшкодування моральної шкоди, зазначена Позивачем, недоведена та значно завищена, а сам Позивач звільнився з роботи за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію, а не внаслідок погіршення стану здоров`я.

Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював у Акціонерному товаристві «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» з 01.04.1994 по 21.07.2021 (27 років 03 місяці). Звільнено за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію за віком.

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 17.02.2023, встановлено причини виникнення професійного захворювання, а саме: важкість праці (маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну, перевищувала на 25 кг і складала 55 кг при нормі до 30 кг; періодичне перебування у незручній робочій позі 40% зміни при нормі до 25%; періодичне перебування у вимушеній робочій позі 20% зміни при нормі до 10%); пил переважно фіброгенної дії (концентрація пилу переважно фібро генної дії з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони перевищувала граничнодопустиму в 1,95 рази (3,9 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3)).

Відповідно до інформаційної довідки про умови праці від 22.03.2022 за №127/4.6-1, наданої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, умови праці бурильника шпурів дільниці №15 шахти «Родіна» ОСОБА_1 відносяться за вмістом аерозолю переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони - до 3 класу 1 ступеня «шкідливі», за показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеня «шкідливі», за показниками рівню шуму - до 3 класу 3 ступеня «шкідливі», за показниками рівня вібрації локальної до 3 класу 2 ступеня «шкідливі», за показниками важкості праці - до 3 класу 2 ступеня «шкідливі», за показниками напруженості праці - до 3 класу 2 ступеня «шкідливі». Загальна оцінка умов праці працівника відноситься - до 3 класу 3 ступеня «шкідливі».

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 10.01.2023, Позивачу було встановлено професійне захворювання: «Радикулопатія (попереково-крижева та шийна з вираженими статико - динамічними порушеннями, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, вираженим периферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечелопаточного періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозами ліктьових та колінних суглобів); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії(пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, ЛН першого-другого ступеня». Захворювання професійні.

Відповідно до довідок МСЕК від 01.06.2023р. серії 12 ААА № 129510 та серії 12 ААВ №130967, Позивачу первинно була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% (ХОЗЛ) та третя група інвалідності безстроково. Відповідно до рекомендацій МСЕК, Позивач потребує «забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування». Протипоказана важка праця в умовах виробничого пилу, вимушена поза, переохолодження.

З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки підставою виникнення професійного захворювання у позивача слугувало саме виконання нею трудових обов`язків значний період на підприємстві Відповідача, а отже наявні підстави, передбачені ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частинами 1, 3 статті 13 Закону України «Про охорону праці» визначено: роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 237-1КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Суд зауважує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди Позивачу підприємством - Відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, встановлених нормативів щодо рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.

Велика Палата Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, у своїй постанові від 05 грудня 2018 року по справі №210/5258/16-ц (провадження №14-463 цс 18) зазначила: «Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Оцінюючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, відсутності наявності динаміки покращення стану Позивача, постійний характер страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності - 65%, значний період роботи (більше 27 років) у Відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, суд вважає необхідним визначити розмір компенсації у сумі 280000,00 гривень, що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Вищезазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») та Практичною інструкцією по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженою Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

Стосовно питання про судові витрати суд зазначає наступне.

Позивача згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 2800,00 гривень.

Керуючись ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, Законом України « Про охорону праці», ст. ст. 4, 5, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 290000,00 гривень (двісті вісімдесят тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я, без урахування податку, зборів та інших платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» на користь держави судовий збір в розмірі 2800,00 (дві тисячі вісімсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», ідентифікаційний код юридичної особи в , що знаходиться за адресою: 50029, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Симбірцева, будинок 1А.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 21 липня 2023 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт