Справа № 504/796/23
провадження №2/504/1266/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Вінської Н.В.,

секретарі Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - Визирської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із заявою у якій просила припинити право власності на будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на зазначене майно в порядку набувальної давності.

У обґрунтування позову зазначила, що у 2009 році вона домовилась із ОСОБА_2 про те, що він продасть їй житловий будинок АДРЕСА_1 за 7600,00 дол. США. Після чого її родина у складі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали проживати у вищезазначеному будинку безперервно по теперішній час. В подальшому ОСОБА_8 , яка на підставі довіреності діяла від імені свого сина - ОСОБА_2 , уклала договір про продаж будинку та отримала частинами грошові кошти. Зазначає, що вона та її родина почали відкрито користуватися і розпоряджатися вищевказаним житловим будинком, як власник, сплачувала житлово комунальні послуги. Вважає, що на даний час вона відкрито користується житловим будинком АДРЕСА_1 понад 14 років, у зв`язку із чим вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилась надавши заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутність, додатково надала оригінали розписок.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 02.03.2023 року залучено до участі у справі Визирську об`єднану територіальну громаду у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду від 22.10.2012 року визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_2 уклав купівлі продажу будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_9 10.10.1997 року та отримав у власність зазначений житловий будинок.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_2 довіреністю від 23.12.2011 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Фроловою Р.В., уповноважив ОСОБА_8 здійснювати розпорядження належної йому земельної ділянкою та житлового будинку АДРЕСА_1 , з питання продажу, обміну, здачі в оренду тощо.

Відповідно до розписок посвідчених секретарем Любопільської сільської ради Ковтун Т.І., ОСОБА_8 діючи від імені ОСОБА_2 отримала грошові кошти у загальній сумі 6900 дол. США сплачених за придбання будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Визирської сільської ради, позивач проживає у будинку АДРЕСА_1 разом із чоловіком ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з 2009 року.

Задовольняючи позов суд виходить з того, що позивач ОСОБА_1 добросовісно, відкрито, безперервно володіє та на протязі більше 10 років проживає зі своєю родиною у спірному житловому будинку, сплачує комунальні платежі, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити позов в частині визнання права власності за набувальною давністю.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст.321,328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно п.п.9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до положень статтей 335, 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем /правонаступником/ вона є /ч.2 ст.344 ЦК/ (п. 9 Постанови).

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.14 Постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 більше 10 років відкрито, безперервно та добросовісно володіє вищевказаним нерухомим майном, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - Визирської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності задовольнити.

Припинити право власності на будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстровано за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на будинок АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності, який належав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Вінська