Справа № 452/2761/23

У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

07 липня 2023 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., отримавши заяву ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, -

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2023 року заява надійшла до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Заявник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним строком на 2 роки з моменту вступу рішення суду в законну силу та призначення його опікуном ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він є рідним братом ОСОБА_3 , котрий є інвалідом 2 групи, не розуміє наслідків своєї поведінки та потребує постійного стороннього догляду, оскільки інвалідність встановлена безстроково. Одночасно заявник прохає призначити його опікуном ОСОБА_3 , посилаючись на те, що має повну цивільну дієздатність, належний стан здоров`я та фінансову спроможність для здійснення обов`язків опікуна.

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що заяву подано без додержання вимог, викладених у стст.175,177 ЦПК України.

Так, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Згідно з ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч.7 ст.177 ЦПК України).

Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.83 ЦПК України).

Відповідно до заяви представником заявника ОСОБА_1 вказаний його представник ОСОБА_2 , яким і було подано таку заяву через систему «Електронний суд».

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положеннями ст.62 ЦПК України регламентовано, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Разом з тим, до заяви не додано жодних доказів, які би підтверджували повноваження Ісмаілова Р.Д. щодо представництва інтересів ОСОБА_1 по даній справі.

Також, згідно ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.3 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Разом з тим, заявником взагалі не зазначено відповідних заінтересованих осіб, у тому числі особи, щодо якої повинна розглядатися справа про визнання її недієздатною.

Також згідно ст.56 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Чинним законодавством України, а саме, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Правилами опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 №34/166/131/88, передбачено, що безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається на відповідні відділи і управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад у межах їх компетенції органи опіки та піклування.

Таким чином, заявнику необхідно вказати сторони (заінтересованих осіб) в даному проваджені.

Крім того, статтею 39 ЦК України вказано, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

У відповідності до ст.297 ч.1 ЦПК України у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Разом з тим, заявником не викладено обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_3 саме хронічного стійкого психічного розладу, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. При цьому, заявником надано нечитабельну копію медичного висновку, з якої не можливо визначити, які ж саме захворювання виявлені у ОСОБА_3 ..

Крім того, заявником не надано документів на підтвердження наявності у ОСОБА_3 ознак стійкого психічного розладу станом на момент звернення із заявою.

Також заявником не підтверджено право подавати заяву про визнання особи недієздатною (наявність родинних зв`язків), оскільки всі докази, подані разом із заявою є такими, що неможливо прочитати та візуально сприйняти зафіксовану в них інформацію.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу в сукупності, а не лише окремо за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Крім того, особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Відтак, нормами законодавства передбачено чіткий перелік документів та порядок призначення над недієздатними особами опіки.

Разом з тим, заявник за змістом поданої до суду заяви не зазначив чи звертався він до органу опіки та піклування з проханням призначити його опікуном над ОСОБА_3 , та не надав жодної інформації щодо наявності висновку органу опіки та піклування про можливість призначення саме заявника опікуном. Зважаючи на наведене, суд позбавлений реальної можливості надати об`єктивну оцінку поданій до суду заявником заяві.

Крім того, посилання заявника на можливість виконувати обов`язки опікуна не підтверджені належними та допустими доказами, оскільки ОСОБА_1 , вказуючи на належний стан свого здоров`я та фінансову спроможність, не додав до заяви відповідних медичних висновків щодо загального стану свого здоров`я, перебування на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, тощо, а також не надав відомостей на підтвердження свого дійсного матеріального становищата можливості здійснювати обов`язки опікуна належним чином.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

За таких обставин, суд пропонує заявнику усунути недоліки заяви, а саме, визначитися зі складом осіб, які повинні брати участь у справі, уточнити та обґрунтувати зміст заявлених вимог, надати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у форматі, придатному для читання, відповідно до змісту ухвали.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стаття 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись стст.185,294,296,297,300 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків в межах 7 (семи) днів з дня вручення ухвали.

Попередити заявника, що у випадку не усунення ним зазначених недоліків у встановлений судом строк така буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Кущ