Справа № 615/170/23
Провадження № 2/615/58/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Партола О.Є.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Валківської міської ради Харківської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Восток», про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

26.01.2023 представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_3 не менше 5 років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар з земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Мати померла, коли він був малим, тому батько 26.09.1961 одружився з ОСОБА_6 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7 , прийняла і виховувала позивача, як рідного сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті спадщину прийняв позивач, який проживав спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини більше ніж п`ять років за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, батько помер у 2009 році, будь-які заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходили, відомості про заповіт відсутні.

Наполягає, що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом з померлою за однією адресою, вели спільне господарство, але на час смерті були зареєстровані за різними адресами, тому звернувшись до нотаріальної контори задля оформлення спадкових прав, в тому числі на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Восток», що за життя належала ОСОБА_3 , дізнався про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через не підтвердження факту прийняття спадщини в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України та відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай).

На думку представника, ОСОБА_3 за життя набула право на отримання у пайовому фонді земель агрофірми «Восток» земельної частки (паю), оскільки включена до списку громадян-пенсіонерів, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 06-00-000661 під № 170, згідно із уточненим переліком - № 146, але сертифікат на її ім`я не реєструвався та не видавався, що унеможливлює оформлення позивачем спадкових прав на це майно та порушує його право на спадкування.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 30.01.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача міський голова Скрипніченко В.В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи ТОВ «Агрохолдинг Восток» правом надання пояснень у встановлений судом строк не скористався.

У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками позивача є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Добропільським с/ЗАГС Валківського району Харківської області від 25.03.1954, актовий запис №5.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 29.05.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №20, 26.09.1961 ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_6 , після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області від 09.12.2013, актовий запис №49.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії НАА №033068, 033069, зареєстрованих в реєстрі за №579,581 від 19.06.2014, позивач прийняв та оформив спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , що підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37476437, 37674120, 37674184 від 27.05.2014 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №23215988 від 19.06.2014. Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви до приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І. (лист №206/01-16 та №207/01-16 від 27.05.2014).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №33.

Відповідно до витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) №71088765,71088783 від 04.01.2023, відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкові справи не відкривались, заповіти спадкодавець не вчиняла.

Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства №54 від 14.11.2022, позивач проживав по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 однією сім`єю з 2009 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та поховав її за власні кошти.

Зі змісту письмової інформації Валківської державної нотаріальної контори Харківської області № 4/01-16 від 04.01.2023, крім позивача, інших спадкоємців на майно ОСОБА_3 немає, оскільки будь-які заяви про прийняття чи про відмову від спадщини не надходили.

20.03.1996 на агрофірму «Восток» зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №103, відповідно до якого передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4627,6 га землі.

Додатком до державного акту є Список громадян пенсіонерів агрофірми «Восток» Валківського району станом на 01.01.1996, де під №170 значиться ОСОБА_3 .

Згідно уточненого переліку громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що мають право на земельну частку (пай), складений в уточнення переліку, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, ОСОБА_3 значиться під №146.

За повідомленнями начальника відділу м. Валки Архівного управління Богодухівської РДА Харківської області №01-36/89 від 17.11.2022, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Валківською РДА Харківської області власникам земельних часток (паїв) реформованого КСП «Восток» (агрофірма «Восток») Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, запису про реєстрацію сертифікату та даних про його отримання на ім`я ОСОБА_3 не виявлено.

Зі змісту інформації завідувача Валківської ДНК Харківської області №4/01-16 від 04.01.2023, до складу належного ОСОБА_3 спадкового майна входить право на земельну частку (пай), уточнений розмір 6.4636 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (колишнього реформованого КСП «Восток») Богодухівського (Валківського) району Харківської області. Однак, право на земельну частку (пай) не стверджується сертифікатом, виданим Валківською РДА Харківської області на підставі розпорядження цієї ж адміністрації та зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Відділ №2 Управління у Богодухівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області не надавав інформацію про наявність реєстрації такого сертифіката на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 . Вказані сертифікати відсутні та не надані позивачем для оформлення спадщини.

Відповідно до інформації Богодухівської РДА Харківської області №01-24/1671 від 11.06.2021, згідно затвердженого загальними зборами членів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток» проекту землеустрою щодо організації території земельних часток ((паїв) рілля, сіножаті, пасовища) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ 01.01), громадянам власникам земельних часток (паїв) із земель колишнього реформованого КСП агрофірми «Восток», що розташовані на території Старомерчицької селищної ради Богодухівського (Валківського) району Харківської області розмір середньої частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає: рілля 5,7716 га, пасовища 0,4991 га, сіножаті 0,1929 га.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці.

Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов`язки спадкодавця.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із наданих позивачем доказів, позивач на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 більше 5 років за адресою: АДРЕСА_1 . Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє вимоги в цій частині, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлою ОСОБА_3 права власності на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є єдиним спадкоємцем за законом, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , спільно проживав із ОСОБА_3 не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова