Ухвала

25 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 211/201/21

провадження № 61-5191ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року в справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об'єм природного газу,

встановив:

06 квітня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження посилається на те, що в порушення вимог статті 272 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд не надіслав копію оскаржуваної постанови у визначений ЦПК строк. Вказує, що копія постанови суду апеляційної інстанції отримана 08 березня 2023 року, про що в матеріалах справи міститься відповідний доказ. Долучає до касаційної скарги копію поштового конверта суду апеляційної інстанції (трекінг-відправлення № 925).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Наведені ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

Заявником не надано жодного доказу щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, а із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення.

Крім того, заявником не надано доказів на підтвердження належності поштового відправлення з трек-номером № 925 до постанови суду апеляційної інстанції, оскільки неможливо встановити, що у поштовому конверті на адресу ОСОБА_2 надсилалась разом із супровідним листом саме постанова Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року в справі № 211/201/21.

Отже, до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження отримання заявником чи її представником копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції у зазначеній в скарзі день (08 березня 2023 року) та відповідно щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України.

Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року було складено 20 січня 2023 року, тому останнім днем звернення з касаційною скаргою є 20 лютого 2023 року (робочий день - понеділок), однак заявник звернулась зі скаргою до суду касаційної інстанції лише 06 квітня 2023 року.

Посилання ОСОБА_1 на те, що доказ отримання копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року знаходиться в матеріалах справи, суд не може взяти до уваги, оскільки на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність у матеріалах справи № 211/201/21 доказів вручення заявнику копії повного тексту оскаржуваного судового рішення, так як за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

У зв'язку з тим, що наведені заявником підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (зокрема, довідку апеляційного суду щодо надсилання на адресу заявника чи її представника на виконання вимог статті 272 ЦПК України копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року (а не у відповідь на заяву про видачу чи про надіслання копії такої постанови)та щодо отримання/неотримання ОСОБА_1 чи її представником копії оскаржуваної постанови).

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, заявник просить звільнити її від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року в справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) зазначила, що споживач звільняється від сплати судового збору як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний аналіз зазначеного Закону та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому у статті 5 цього Закону, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

При прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що від сплати судового збору за подання позовів, апеляційної (касаційної) скарги споживачі звільнені лише у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів. Тобто відповідачі при подачі касаційної скарги мають сплачувати судовий збір за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір».

Таким чином, споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів.

Проте позов АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об'єм природного газу не стосується захисту прав споживача, а навпаки пов'язаний з допущеними саме споживачем порушеннями.

Крім того, посилання заявника у касаційній скарзі в обґрунтування підстав для звільнення її від сплати судового збору на висновки, зроблені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) та від 19 червня 2018 року в справі № 761/24672/15-ц (провадження № 14-197цс18) є необґрунтованими, оскільки такі висновки викладені за інших фактичних обставин справи. У наведених справах споживачі виступали в статусі позивача за поданими ними позовами, тому обґрунтовано користувалися пільгами, передбаченими Законом України «Про захист прав споживачів» що сплати судового збору.

Отже, ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги, тому у задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Ураховуючи те, що станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684, 00 грн, судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 536, 80 грн (2 684, 00 грн * 0, 2).

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 536, 80 грн за подання касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

З огляду на викладене, заявнику необхідно надіслати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази, а також сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов