УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача 1 ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Територіальний сервісний центр № 7141 Регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області, про визнання договорів купівлі-продажу автомобілів недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій з урахуванням неодноразового уточнення та збільшення розміру заявлених позовних вимог, остаточно просить:

- визнати автомобіль «Mitsubishi Outlender 2.4», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- поновити строк позовної давності ОСОБА_1 та визнати договір купівлі-продажу автомобіля «Mitsubishi Outlender 2.4», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 14 березня 2014 року недійсним;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості вказаного автомобіля, як компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна, в розмірі 157 245 гривень;

- визнати автомобіль «Mitsubishi Padjero 2.5 TD», 2014 року випуску, кузов НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ;

- визнати договір купівлі-продажу автомобіля Mitsubishi Padjero 2.5 TD, 2014 року випуску, кузов НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , від 06 лютого 2020 року, укладений між ОСОБА_6 та АТ КБ «Приватбанк», укладений без згоди співвласника ОСОБА_1 , - недійсним;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 1/2 вартості вказаного автомобіля, як компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна, в розмірі 379 035 гривень.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач звернувся до суду з клопотанням про застосування строку позовної давності.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2022 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Територіальний сервісний центр № 7141 Регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання договорів купівлі-продажу автомобілів недійсними, закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач клопотання про поновлення строку позовної давності підтримав та просив його задовольнити.

Зазначив, що про існування договору купівлі-продажу автомобіля «Mitsubishi Outlender 2.4», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 14 березня 2014 року позивачу стало відомо лише в 2018 році під час розгляду Соснівським районним судом м. Черкаси цивільної справи №712/2378/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_9 про визнання правочинів удаваними, поділ майна подружжя, після отримання судом відповіді з ТСЦ №7141 РСЦ МВС України в Черкаській області від 13 вересня 2018 року.

В судовому засіданні відповідач - ОСОБА_3 та представник відповідача адвокат Євтушенко М.П. клопотання про застосування строків позовної давності підтримали; проти задоволення клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності для звернення з позовними вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля «Mitsubishi Outlender 2.4», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 14 березня 2014 року заперечували; звернулись до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.3) ч.1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з набранням законної сили рішенням суду, ухваленим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином при причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; про причини своєї неявки суду не повідомив.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій з урахуванням неодноразового уточнення та збільшення розміру заявлених позовних вимог, остаточно просить:

- визнати автомобіль «Mitsubishi Outlender 2.4», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- поновити строк позовної давності ОСОБА_1 та визнати договір купівлі-продажу автомобіля «Mitsubishi Outlender 2.4», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 14 березня 2014 року недійсним;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості вказаного автомобіля, як компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна, в розмірі 157 245 гривень;

- визнати автомобіль «Mitsubishi Padjero 2.5 TD», 2014 року випуску, кузов НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ;

- визнати договір купівлі-продажу автомобіля Mitsubishi Padjero 2.5 TD, 2014 року випуску, кузов НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , від 06 лютого 2020 року, укладений між ОСОБА_6 та АТ КБ «Приватбанк», укладений без згоди співвласника ОСОБА_1 , - недійсним;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 1/2 вартості вказаного автомобіля, як компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна, в розмірі 379 035 гривень.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач звернувся до суду з клопотанням про застосування строку позовної давності.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2022 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Територіальний сервісний центр № 7141 Регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання договорів купівлі-продажу автомобілів недійсними, закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач клопотання про поновлення строку позовної давності підтримав та просив його задовольнити.

Зазначив, що про існування договору купівлі-продажу автомобіля «Mitsubishi Outlender 2.4», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 14 березня 2014 року позивачу стало відомо лише в 2018 році під час розгляду Соснівським районним судом м. Черкаси цивільної справи №712/2378/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_9 про визнання правочинів удаваними, поділ майна подружжя, після отримання судом відповіді з ТСЦ №7141 РСЦ МВС України в Черкаській області від 13 вересня 2018 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Під час судового розгляду цивільної справи №712/2378/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Третя особа ОСОБА_9 про визнання правочинів удаваними, поділ майна подружжя, отримано відповідь ТСЦ №7141 РСЦ МВС України в Черкаській області від 13 вересня 2018 року, згідно якої автомобіль «Mitsubishi Padjero 2.5 TD», 2014 року випуску, кузов НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , продано ОСОБА_3 14 березня 2014 року.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права лише 13 вересня 2018 року.

ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Територіальний сервісний центр № 7141 Регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області, про визнання договорів купівлі-продажу автомобілів недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення компенсації звернувся 03 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №706/1272/14-ц, «щодо застосування приписів частини п`ятої статті 267 ЦК України, то позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Закон не встановлює, з чиєї ініціативи суд визнає причини пропуску позовної давності поважними. Як правило, це відбувається за заявою (клопотанням) позивача з наведенням відповідних доводів і поданням належних та допустимих доказів. Відповідна ініціатива може виходити і від інших учасників судового процесу, зокрема, прокурора, який не є стороною у справі».

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2021 року у справі №753/18448/17, «згідно зі статтями 71, 76 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Така ж норма визначена закріплена у статтях 256, 257 та 261 ЦК України якою визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У частині другій статті 72 СК України та пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які підтверджували б заперечення права одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу позовної давності.

Таким чином, визначальним у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності є день, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Аналогічні висновки зроблені у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-258цс15, а також постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 759/12058/15-ц, провадження № 61-495св18, від 21 березня 2018 року у справі № 576/2447/15-ц, провадження № 61-8081св18, від 04 липня 2018 року у справі № 584/1319/16-ц, провадження № 61-19445св18.

Враховуючи наведене, висновки апеляційного суду про дотримання позивачкою позовної давності при зверненні до суду з цими вимогами є обґрунтованими.».

Учасниками справи суду не надано і матеріали справи не містять доказів, що позивачу було відомо про існування договору купівлі-продажу автомобіля «Mitsubishi Outlender 2.4», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 14 березня 2014 року до отримання відповіді з ТСЦ №7141 РСЦ МВС України в Черкаській області від 13 вересня 2018 року.

Крім того, представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні відповідач - ОСОБА_3 та представник відповідача адвокат Євтушенко М.П. звернулись до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.3) ч.1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з набранням законної сили рішенням суду, ухваленим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому в тому числі просив:

- визнати автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Outlender», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та таким, що був відчужений ОСОБА_3 на власний розсуд та без його згоди.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в задоволенні зустрічних позовних вимог в частині визнання автомобіля марки «Mitsubishi» модель «Outlender», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відмовлено.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

На підставі вищевикладеного, згідно ст.ст. 256, 257, 260, 261, 267 ЦК України та керуючись ст.ст. 13, 43, 49, 76-81, 83, 89, 95, 255, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Територіальний сервісний центр № 7141 Регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області, про визнання договорів купівлі-продажу автомобілів недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення компенсації в частині заявлених позовних вимог про визнання автомобіля марки «Mitsubishi» модель «Outlender 2.4», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 закрити.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку позовної давності задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити його.

Ухвала суду в частині закриття провадження у справі в частині заявлених вимог про визнання автомобіля марки «Mitsubishi» модель «Outlender 2.4», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали виготовлений 11 вересня 2023 року.

Суддя О.М. Борєйко