Справа № 627/807/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2023 р. смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,

представника позивача ,прокурора Єрьоміна,

представника відповідача , адвоката Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області , правонаступника заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області , до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області , ОСОБА_1 , фермерського господарства « ВЕЕТ» про скасування наказу та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки ,скасування реєстрації та повернення земельної ділянки у відання держави ,

в с т а н о в и в :

Позивач, керівник Богодухівської окружної прокуратури Харківської області , правонаступник заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області , звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області , ОСОБА_1 , фермерського господарства « ВЕЕТ» про скасування наказу та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки ,скасування реєстрації та повернення земельної ділянки у відання держави.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав , що наказом Головного управління Держземагенства у Харківській області від 11.11.2014 №2989-СГ « Про надання в оренду земельної ділянки » ОСОБА_1 надано в оренду для ведення фермерського господарства строком на 49 років земельну ділянку державної форми власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарські угіддя (рілля) , розташовану за межами населених пунктів Краснокутської селищної ради Богодухівського району ( колишньої - Рябоконівської сільської ради Краснокутського району ) Харківської області загальною площею 46, 6118 га. 11.12.2014 на виконання вказаного наказу , між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області укладено договір оренди вказаної земельної ділянки . Відповідно до умов договору , земельна ділянка передається для ведення фермерського господарства. 09.12.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області , ОСОБА_1 та ФГ « ВЕЕТ» , укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 11.12.2014 , відповідно до якої новим орендарем земельної ділянки є ФГ « ВЕЕТ», засновником якого є ОСОБА_1 , зареєстрованому в Єдиному державному реєстрі 05.11.2014 . На думку позивача вказаний наказ прийнято з порушенням вимог ст.116,118, 121,123,134 ЗК України , ст.7,12 Закону України « Про фермерське господарство «. ОСОБА_1 отримав земельну ділянку як громадянин , а в подальшому використовує її без реєстрації фермерського господарства з основною метою - для розширення сільськогосподарських підприємств засновником яких він є та поза передбаченою законом обов`язковою процедурою без проведення земельних торгів.

У вересні 2023 представник відповідача ОСОБА_1 , ФГ « ВЕЕТ», адвокат Коваленко О.В, подала клопотання про закриття провадження у справі , оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного провадження.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 , ФГ « ВЕЕТ», адвокат Коваленко О.В, не з`явилася , подала заяву , в якій просила розглянути клопотання у її відсутність та закриту справу .

Представник позивача , прокурор, до суду не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , проти закриття справи не заперечував .

Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову заперечував.

Суд , розглянувши клопотання представника відповідача про закриття справи, дійшов наступних висновків .

При визначенні предметної та /або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті та /або інтересу за захистом якого звернулася особа , заявлених вимог , характеру спірних правовідносин , змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( далі- Конвенція) встановлено , що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом , встановленим законом .

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено , що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів ,чинних на час вчинення окремих процесуальних дій , розгляду і вирішення справи .

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи , що виникають з цивільних , земельних , трудових ,сімейних , житлових та інших правовідносин ,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства .

Статтею 4 ч.2 ГПК України передбачено , що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарським судам підвідомчі , зокрема , справи у спорах , що виникають із земельних відносин ,в яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності ,крім правочинів , стороною яких є фізична особа ,яка не є підприємцем , а також у спорах щодо правочинів , укладених для забезпечення виконання зобов`язання , сторонами якого є юридичні особи та /або фізичні особи підприємці ( п. ч.1 ст.20 ГПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

05 жовтня 2022 року Велика Палата Верховного Суду у справі №922/1830/19 прийняла постанову та в п.6.65 відступила від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 621/2501/18, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 12 травня 2020 року у справі № 357/1180/17, стосовно належності до цивільної юрисдикції спорів про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

В пункті 6.66. вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду зазначено, що у разі коли вона відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні в одній зі справ Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду чи Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати), згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди враховують висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 161/12771/15-ц (пункт 88), від 26 червня 2019 року у справі № 761 /9584/15-ц (пункт 93), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 27.3), від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (пункт 43)). Тобто відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні в одній зі справ Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду чи Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати), означає відступлення від аналогічних висновків, сформульованих раніше в інших постановах.

З п.6.67 постанови ВП ВС від 05.10.2022 у справі №922/1830/19 вбачається, що Велика Палата Верховного Суду з метою забезпечення єдності та сталості судової практики зазначила, що спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства і того, чи створила вона це фермерське господарство.

В даному випадку на розгляді суду перебуває справа №627/807/18 предметом розгляду якої є спір щодо земельної ділянки, площею 46,6118 га, кадастровий номер: :03:001:0594, яка фактично перебуває у користуванні Фермерського господарства «ВЕЕТ», засновником якого є ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 , 2 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Таким чином, суд вважає , що провадження у справі підлягає заакриттю , у зв`язку з тим , що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо сплаченого судового збору.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Під час звернення до суду позивачем сплачений судовий збір на користь держави у сумі 30 600,85 грн, який підлягає поверненню з державного бюджету позивачу .

Керуючись ст.255,256, 260,261,353,354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у цивільній справі за позовом керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області , правонаступника заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області , до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області , ОСОБА_1 , фермерського господарства « ВЕЕТ» про скасування наказу та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки ,скасування реєстрації та повернення земельної ділянки у відання держави - закрити , оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Роз`яснити , що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами , про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути позивачу сплачений судовий збір у сумі 30 600 ( тридцять тисяч шістсот ) грн 85 коп , згідно квитанції № 1320 від 23.06.2018 .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л. В. Вовк