Справа № 549/90/23
Провадження № 2/549/40/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Глущенко Н.М.

з участю секретаря судових засідань Кеди Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

28.03.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обгрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,8400 га, що знаходиться на території Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області.

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші спадкоємці, які б могли претендувати на спадщину відсутні.

В даний час оформити спадщину після смерті ОСОБА_2 не має змоги в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, тому позивач просить визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечують, позовні вимоги визнають.

Враховуючи те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд установив, що спадкодавець ОСОБА_2 є дідом ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серія НОМЕР_1 виданого виконкомом Куріньківської сільської ради 12 травня 1994 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 3 від 17.03.2023. (а.с.11-12).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданого повторно Пирятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції 17 березня 2023 року. (а.с.13)

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чорнухинського райупарвління юстиції Полтавської області 04 листопада 2004 року. (а.с.14).

Баба позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №4 від 05 квітня 2023 року.

Мати позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 виданого виконавчим комітетом Куріньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області 06 квітня 2017 року.

Відповідно до довідки виданої Управлінням надання адміністративних послуг відділу №3 Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №97-16-0.163-1382/15-23 від 21 березня 2023 року відповідно книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0284000 від 16.09.1997 року №468, площею 2,7 в умовних кадастрових гектарах.

Згідно даних державного реєстру земель, який вівся відділом до 31.12.2012 року на ОСОБА_2 виготовлено Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія Р1 №518602 площею 2,84 га та зареєстровано в Книзі записів актів на право приватної власності на землю від 13.05.2003 року за №505, державний акт власником не отриманий.

Вище зазначена земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрована у Державному земельному кадастрі від 22.12.2017 площею 2,8400 га та визначено кадастровий номер земельної ділянки :00:008:0143.

Позивач позбавлена змоги оформити право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку, за відсутності правовстановлюючих документів на вищевказане майно, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.10).

Як вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину,) інформація, що стосується інших спадкоємців, відсутня (а.с.29-30).

Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається із ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Як роз`яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, оскільки часом відкриття спадщини після померлого ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкові відносини в даному випадку регулюються положеннями ЦК УРСР (1963 року).

Згідно з ст.549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Чорнухинської селищної ради №152 від 27.03.2023 видно, що після смерті діда позивача, ОСОБА_2 в с.Мокіївка Чорнухинського району, його син ОСОБА_3 вступив в управління його майном будинком, господарськими будівлями та розпорядився ними.

У зв`язку з цим відповідно до ст.392 ЦК України право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону, та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.525,529 ЦК України (1963 р.), ст.ст.392, 1218, 1265,1266 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,206, 247,263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну ділянку площею 2,8400 га, розташовану на території Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:008:0143 зареєстрована у Державному земельному кадастрі 22.12.2017 року, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Глущенко