провадження № 2-др/752/77/23
УХВАЛА

26.04.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Онищенко Валентини Григорівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 752/13826/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (позики) та трьох відсотків річних, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала справа № 752/13826/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (позики) та трьох відсотків річних, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики.

Представник позивача за первісним позовом звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 752/13826/21, в якій просила суд ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути із відповідача за первісним позовом на користь позивача судові витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн. та поштові витрати в сумі 180,40 грн.

Суд, вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (позики) та трьох відсотків річних, - було задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , - борг за договором позики від 20.08.2019 року в розмірі 19500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) доларів 00 центів США, а також три відсотки річних в сумі 833 (вісімсот тридцять три) доларів 42 центи США. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5579 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 11 коп., та витрати на правову допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, було відмовлено. Судові витрати за зустрічним позовом було залишено за ОСОБА_2 по фактично понесеним.

З мотивувальної частини зазначеного рішення суду вбачається, що в порядку ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, із відповідача за первісним позовом на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 5579 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 11 коп., та витрати на правову допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп., оскільки, стороною позивача було надано суду достатні докази, які свідчать про фактичне отримання та оплату позивачем правових послуг, наданих адвокатом.

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України, при порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Беручи до уваги те, що під час ухвалення судового рішення судом було розглянуто всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, вирішено питання щодо стягнення судового збору та витрат на правову допомогу, а тому суд вважає, що законні підстави для ухвалення додаткового рішення в даному випадку відсутні.

Посилання сторони позивача на наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у даній справі, суд відкидає, оскільки, в рішенні суду судом було мотивовано підстави для стягнення витрат позивача на правову допомогу, а також зазначені витрати були фактично стягнуті із відповідача на користь позивача, про що було зазначено в резолютивній частині рішення суду.

Крім того, слід вказати на те, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Наведені вище норми закону визначають порядок вирішення питання про відшкодування стороні у справі, на користь якої ухвалено рішення, судових витрат після його ухвалення. У випадку задоволення заяви такої сторони суд ухвалює додаткове рішення.

Проте, процесуальним законом встановлені обов`язкові умови для ухвалення такого рішення, а саме: заява сторони про стягнення судових витрат має бути зроблена до закінчення судових дебатів, а докази, що їх підтверджують, мають бути надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В ході розгляду справи судом встановлено, що до закінчення судових дебатів стороною позивача не заявлялось про не можливість з поважних причин подати нові докази, окрім тих, які вже були наявні в матеріалах справи, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат на правову допомогу та поштових витрат, а тому, на думку суду, в даному випадку, - відсутня підстава для врахування судом будь-яких доказів, наданих стороною позивача після проголошення рішення суду, оскільки, в такий спосіб без законних підстав буде обмежений у процесуальних правах інший учасник справи та відповідно буде порушений принцип рівності сторін, що є складовою частиною права на справедливий суд.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду заяви судом не встановлено достатні законні підстави для ухвалення у справі додаткового рішення, а тому суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 141, 264, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Онищенко Валентини Григорівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 752/13826/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (позики) та трьох відсотків річних, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена сторонами протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий Н.П. Чередніченко