ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/3410/21 Номер провадження 22-ц/814/1602/23Головуючий у 1-й інстанції Каращук Т.О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Бутенко С.Б.

секретар Боштенко В.Ю.

за участю: представника ПУМА ДП «Укрхімтрансаміак» Лісової О.А., Кальника І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Вєтрова Сергія Олександровича на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак», Придніпровського управління магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: заступник директора з керівництва Придніпровським управлінням магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак» Кальник Ігор Валерійович, Первинна профспілкова організація Придніпровського управління магістрального аміакопроводу УДП «Укрхімтрансаміак», про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року позивач через свого представника звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак», Придніпровського управління магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: заступник директора з керівництва Придніпровським управлінням магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак» Кальник Ігор Валерійович, Первинна профспілкова організація Придніпровського управління магістрального аміакопроводу УДП «Укрхімтрансаміак», про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтованння позовних вимог вказувала на те, що наказом Придніпровського управління магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак» №55к від 10.04.2006 року позивач була прийнята на роботу, відповідно до наказу від 01.04.2015 року №17к, займала посаду начальника служби матеріально-технічного та адміністративно- господарського забезпечення ПУМА ДП «Укрхімтрансаміак».

24.05.2021 року видано наказ №43к «Про припинення трудового договору» з позивачем, за скороченням чисельності та штату працівників, на підстав ч.1 ст.40 КЗпП України.

Позивач вважає, що звільнення проведено з порушенням вимог трудового законодавства, а саме: не було проведено консультації з профспілковими органами, в наказі про звільнення об`єднано два види звільнення скорочення чисельності та скорочення штату, позивачу не пропонувалися інші вільні посади на день видання наказу про звільнення та в день звільнення не проведено повний розрахунок з нею.

Звертала увагу суду, що фактичних змін в організації виробництва і праці не відбулось, зміни стосувалися лише назв структурних підрозділів і посад на підприємстві.

Крім того, зазначила, що їй не було здійснено виплати, передбачені колективним договором.

Позивач просила суд визнання незаконним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 № 43к від 24.05.2021 року, поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника служби матеріально-технічного та адміністративно-господарського забезпечення ПУМА ДП «Укрхімтрансаміак», стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, заборгованість по заробітій платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, та моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн..

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 рокуу задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак», Придніпровського управління магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак» про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення оскаржив представник позивача, подавши апеляційну скаргу на вказане рішення.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги наводить доводи, аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

Зокрема зазначає, що місцевим судом належним чином не перевірено обставин чи дійсно на підприємстві проведено скорочення чисельності або штату працівників, чи дійсно відбулися зміни в організації праці.

Крім того, вказує, що відповідачем не було їй запропоновано вакантні посади наявні станом на день її звільнення.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що наказом №55к від 10.04.2006 року позивач була прийнята на роботу до Придніпровського управління магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак», відповідно до наказу від 01.04.2015 року №17к позивача переведено на посаду начальника служби матеріально-технічного та адміністративно-господарського забезпечення ПУМА ДП «Укрхімтрансаміак».

24.05.2021 року за підписом Кальника І.В. , видано наказ №43к «Про припинення трудового договору» з позивачем, за скороченням чисельності та штату працівників, на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України».

Встановлено, що наказами ДП «Укрхімтрасаміак» № 209 від 11.12.2019 р. та ПУМА ДП «Укртрансхімаміак» № 468 від 17.12.2019 року з метою удосконалення структури управління оптимізації чисельності працівників та витрат на оплату праці затверджено нову структуру та штатний розпис відокремленого підрозділу ДП «Укрхімтрансаміак» - Придністровського управління магістрального аміакопроводу.

Згідно вказаних наказів відбулась зміна структури Управління, зокрема ліквідовано службу ремонту та обслуговування об`єктів аміакопроводу. Створено виробничо-технічну службу, в підпорядкування якої віднесено лінійні дільниці № 9,10,14. Створено службу головного механіка, в підпорядкування якої віднесено ремонтно-механічний відділ Управління, ліквідовано службу матеріально-технічного та адміністративно-господарського забезпечення, яка знаходилась в підпорядкуванні заступника начальника управління з питань експлуатації аміакопроводу.

Зі штату виведено посаду начальника служби матеріально-технічного та адміністративно-господарського забезпечення, яку обіймала позивач, заступника начальника управління з питань експлуатації аміакопроводу, радника керівника - дві посади, бухгалтера, начальника служби ремонту та обслуговування об`єктів аміакопроводу, а загалом виведено зі штату Управління 24 посади, введено - 22 посади.

11.11.2019 року ПУМА ДП "Укрхімтрансаміак" направлявся лист з наказом та додатками в.о. директора ДП "Укрхімтрансаміак" про погодження структури Управління ПУМА.

Як зазначено, наказом №468 затверджено нову структуру та штатний розпис відокремленого підрозділу підприємства, у відповідності з чим, виведено зі штатного розпису посаду позивача, про що свідчить копія наказу з додатками.

02.04.2020 року позивачем отримано попередження про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників ПУМА ДП "Укрхімтрансаміак", в даному попередженні позивачу запропоновано зайняти одну із вакантних посад на підприємстві та зазначено перелік вакантних посад, що підтверджується копією попередження (т. 1 а.с.68).

Також, матеріали справи містять копію повідомлення направленого позивачу 26.01.2021 року з пропозицією зайняття вакантної посади начальника новоутвореного господарського відділу ПУМА ДП «Укрхімтрансаміак» (а.с.124), яке отримано позивачем 27.01.2021 (а.с. 125).

Як вбачається з матеріалів справи з 20.01.2021 року позивач була відсутня на робочому місці та їй направлялися листи з вимогою вийти на роботу та надати пояснення щодо причин відсутності на робочому місці.

17.05.2021 року позивач надала заяву роботодавцю, в якій підтвердила відмову від запропонованих варіантів працевлаштування та просила вирішення питання про надання профспілкою згоди на звільнення, саме звільнення провести без її особистої присутності, трудову книжку просила видати на руки її чоловіку ОСОБА_3 .

Крім того, місцевим судом встановлено, що листом начальника ПУМА ДП "Укрхімтрансаміак" Кальника І.В. було повідомлено голову профспілкового комітету ПУМА ДП "Укрхімтрансаміак" про те, відповідно до наказу №209 від 11.12.2019 року планується введення нового штатного розпису ПУМА ДП "Укрхімтрансаміак", у зв`язку з чим планується скорочення посад, орієнтовна дата скорочення - березень 2020 року.

Голові профспілкового комітету направлено подання про розгляд на засіданні та дачі згоди на звільнення начальника служби магістрально - технічного та адміністративно-господарського забезпечення ОСОБА_1 за скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до копії Витягу із протоколу засідання профспілкового комітету №23, профспілкою надано згоду на звільнення начальника служби магістрально - технічного та адміністративно-господарського забезпечення ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.1 ст.40 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд дійшов висновку, що незаконність наказу про припинення трудового договору з ОСОБА_1 , судом не встановлено. Вимоги щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасування наказу №43к від 24.05.2021 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 , тому зважаючи на відмову у задоволенні основної вимоги, похідні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстави, зазначеній у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Виходячи з тлумачення частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Оскільки обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець вважається таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Установивши, що у ПУМА ДП «Укрхімтрансаміак» дійсно відбулась зміна організаційної структури, позивача завчасно було повідомлено про звільнення з посади з підстав скорочення штату, їй пропонувалися наявні вакантні посади, які, як встановлено судом позивача не влаштовували, оскільки нею було подано заяву у якій вона заперечувала переведення на іншу запропоновану їй посаду, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що відповідачем було дотримано вимоги КЗпП України під час звільнення ОСОБА_1 ..

Крім того, при вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

Як вірно встановлено місцевим судом, відповідно до штатного розпису працівників посада позивача була виведене зі штату, разом з цим, судом достовірно встановлено, та це підтверджується матеріалами справи позивачу була запропонована аналогічна посада у новоствореному відділі а саме: посада начальника господарського відділу, від якої позивач, згідно її заяви від 17.05.2021 року, відмовилась.

З огляду на викладене, установивши, що позивач не погодилась на зайняття запропонованих їй вакантних посад і у відповідача відсутня була інша вакантна робота, яку позивач могла би виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду тощо, колегія суддів доходить висновку про те, що звільнення позивача відбулося з дотриманням норм трудового законодавства, зокрема положення пункту 1 частини першої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України.

Оскільки позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди є похідними від вимог про визнання незаконним наказу про звільнення позивача та поновлення її на роботі, районний суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правомірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що апеляційна скарга містить доводи, які є аналогічними за своїм змістом позиції позивача, якій суд першої інстанції надав вірну правову оцінку, колегія суддів не вбачає за необхідне надавати обґрунтування кожному з доводів скарги, що узгоджується з усталеною практикою ЕСПЛ, зокрема при розгляді справи «Серявін та інші проти України».

Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різною в залежності від характеру рішення.

За вказаних обставин, враховуючи, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вєтрова Сергія Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

С.Б. Бутенко