Справа № 242/1722/22
Провадження № 22-ц/801/1149/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 рокуСправа № 242/1722/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справ в м. Вінниця цивільну справу № 242/1722/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оплату праці

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2023 року, ухвалене в складі судді Гончарук-Аліфановою О. Ю., -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2023 року до Хмільницького міськрайонного суду з Селидівського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оплату праці.

Позов мотивований тим, що позивач здійснив правозахисну працю, яка полягає у тому, що він зобов`язав відповідача припинити дію, яка порушує право, а саме повернути до бібліотеки узяті нею книги, у зв`язку із чим позивач вважає, що відповідач має вказану працю оплатити. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути із відповідача на його користь 1000 євро, виплачених у гривні за курсом на день стягнення.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2023року скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом встановлено, що з листа Хмільницької РДА Вінницької області № 27-Ч-156-7 від 22 червня 2017 року на звернення позивача вбачається, що за інформацією відділу культури і туризму райдержадміністрації власник будинку ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) здала відповідні книги в Кушелівську сільську бібліотеку (а.с. 3).

Із листа КНП "Хмільницька ЦРЛ" № 01-11-07/965 від 14 липня 2020 року слідує, що ОСОБА_1 в супроводі працівника поліції та родички ОСОБА_2 був доставлений до психіатричної поліклініки ЦРЛ. ОСОБА_1 психічно хворіє з 2013 року, був визнаний інвалідом ІІ групи по псих захворюванню до грудня 2017 року. В зв`язку із тим, що хворий був внутрішньо переміщеною особою, йому необхідно було пройти перекомісію достроково на псих МСЕК м. Вінниця. По переїзді в с. Кушелівка Хмільницького району хворий бродив, конфліктував з односельцями, писав листи та скарги в різні інстанції. До нього неодноразово викликались представники поліції (а.с. 2).

Згідно пенсійного посвідчення, позивач являється пенсіонером по інвалідності (а. с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦК України випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В ході розгляду справи позивачем не доведено того, що між ним та відповідачем склались трудові відносини; що саме через дії позивача, відповідач припинила дії, які порушують право; не надано доказів того, чиє саме право порушив відповідач; того, хто уповноважив позивача на вчинення таких дій; чим передбачена оплата вчинених позивачем дій.

За наведених обставин, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову через відсутність фактів на підтвердження порушення, невизнання або оспорення прав позивача.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, не дають підстав для визнання порушеними норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок стосовно подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначене тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, від 18 липня 2006 року ).

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першоїінстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська