ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/240/23 Справа № 204/7413/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи у м. Дніпро заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась позивачка, та через свого представника подала апеляційну скаргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 281,27 грн.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані із оплатою експертизи у розмірі 3500 грн.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2270 грн

07 березня 2023 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9500 грн

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу відмовлено.

Підставою для відмови в задоволенні заяви було те, що представником позивачки не було надано ні до суду першої ні до суду апеляційної інстанції належних доказів, якіб підтверджували витрати на правничу допомогу.

27 березня 2023 року від ОСОБА_1 вдруге надійшла заява про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В даній справі ціна позову становить, 28781,27 грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму, (2684*100=268400). а тому розгляд справи можливий в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Оскільки, розгляд даної справи проводився без повідомлення учасників справи, то апеляційний суд вважає, що розгляд заяви про стягнення правничої допомоги також слід проводити без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про залишення заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 без розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19, від 01 вересня 2022 року у справі № 759/13013/14-ц зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Отже, за змістом вказаної норми ЦПК України цей строк є процесуальним.

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві та в уточненій заяві представник позивачки просив сиятгнути з відповідача на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 908 грн, та за виготовлення звіту про оцінку ТЗ у розмірі 3500 грн, клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу не заявляв (а.с. 1-2, 23-24).

В апеляційній скарзі просив стягнкти понесені судові витрати, без зазначення яких саме (а.с. 72-73).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року скасовано

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 281,27 грн.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані із оплатою експертизи у розмірі 3500 грн та судовий збір у розмірі 2270 грн.

Розгляд справи здійснювався без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

07 березня 2023 року, у встановленний Законом строк, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про стягнення судових витрат на правничу допомогу (а.с.104-105).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу було відмовлено ( а.с.112-115).

Підставою для відмови в задоволенні заяви було те, що представником позивачки не було надано ні до суду першої ні до суду апеляційної інстанції належних доказів, якіб підтверджували витрати на правничу допомогу.

27 березня 2023 року від ОСОБА_1 вдруге надійшла заява про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

До заяви, ОСОБА_1 додав Ордер про надання правничої допомоги серія АР від 12.12.2022 року, Договір про надання правової допомоги № 04/10 від 23.10.2022 року, додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги № 04/10 від 23.10.2022 року, з якого вбачається вартість гонорару адвоката зо договором та Акт про надання правової допомги № 1 до договору про надання праової допомоги № 04/10 від 23.10.2022 ркоу, згідно якого вартість послуг адвоката за супровід цивільної справи № 204/7413/21 у суді першої та апеляційної інстанції коштує 9500,00 грн.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

У заяві про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла від ОСОБА_1 27 березня 2023 року, тобто поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, питання про поновлення строку для звернення із такою заявою не порушує та ніяким чином не обґрунтував причини пропуску строку його подання після ухвалення постанови апеляційного суду від 02 березня 2023 року, та доказів поважності причин такого пропуску не надав, а тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення судових витра на правничу допомогу.

Крім того, частиною другою статті 183 ЦПК України передбачено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

На порушення вказаних вимог статті 183 ЦПК України заявником не додано до заяви доказів її надсилання (надання) іншим учасникам цієї справи.

Відповідно до частини четвертої статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи те, що відсутне клопотання про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі, така заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції у строк, визначений статтею 390 ЦПК України.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська