Справа № 401/1407/23
Провадження № 2-н/401/296/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ :

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" Савельєва В.Ю. звернулась до суду з вказаною заявою та просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника 2471,06 грн. заборгованості за спожитий природний газ та 268 грн. 40 коп. судового збору.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно п. 13. Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2500, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Порядок приєднання до умов договору постачання природного газу усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками визначено Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2500.

Натомість, належних доказів, що підтверджують факт існування договірних відносин між сторонами заявником суду не надано, а саме докази направлення споживачу заяви-приєднання з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за встановленою формою, докази часткового погашення заборгованості боржником та докази на підтвердження факту фактичного споживання боржником природного газу, оскільки місце проживання боржника зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як послуга природного газу, відповідно до заяви, надається до кв. АДРЕСА_2 .

Відтак, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а додані до заяви про видачу судового наказу письмові документи не можуть підтвердити наведені в заяві доводи, відтак, слугувати доказом виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163,165,166,260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л. Волошина