Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/462/23
Провадження № 2/382/254/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Яготинський районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Купрієнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Бориспільського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.08.2012 р. в розмірі 62 436,55 грн. станом на 13.03.2023 р.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 14.08.2012 р. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 500,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4, Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно у розмірі не менше мінамального обов`язкового платежу. Проте, відповідач порушив умови договору, і тому станом на 13.03.2023 р. має заборгованість в розмірі 62 436,55 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 50 823,93 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 11 612,62 грн. До теперішнього часу відповідач заборгованість за вищевказаним кредитним договором не сплатив, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку.

За поясненнями на позовні вимоги відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не подав до суду документів, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні відносини і що Позивач Відповідачу надавав кредитні грошові кошти. Як доказ укладення кредитного договору між відповідачем та АТ КБ «Приватбанком» надана анкета - заява про бажання відповідача отримати платіжну картку Кредитка « Універсальна» , підписану 14.08.2012 року.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У анкеті-заяві позичальника від 14.08. 2012 року процентна ставка не зазначена. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме зазначений в позовній заяві витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в Приватбанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані АТ КБ «Приватбанк» Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Виписка по рахунку, що додана до позову, не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, оскільки він є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог, має інформаційний характер, а також не відповідає вимогам, яким має відповідати доказ здійснення фінансово-господарської операції - документ про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів не завірений належним чином.

Але згідно даної виписки, що додана до позову ОСОБА_1 можна зробити розрахунок по сумах заборгованості та сплачених коштів на рахунок АТ КБ «Приватбанк», а зокрема: - заборгованість станом на 31.05.2015 року - 8 996,28 грн; - заборгованість станом на 30.06.2019 року 3367,48 грн; - погашено заборгованості станом на 30.06.2019 року - 522 987,68 грн.; - загальна заборгованість за наданим кредитом станом на 13.03.2023 року 62436,55 грн. (позовні вимоги); - погашено заборгованості станом на 13.03.2023 р. - 356752,47 грн.

Згідно розрахунку вбачається, що до нарахованої заборгованості включається комісія та відсотки погашені за рахунок кредиту. На рахунок банку внесено сума в розмірі 879740,15 грн., тож вважає, що отримані від банку кошти повернуто повністю.

За відповіддю на відзив, запереченнями та поясненнями АТ КБ «Приватбанк» в заяві № б/н від 14.08.2012 р. відповідачем зазначено, що підписавши цю заяву заяву він згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованих на сайті банку…., Тарифами банку, яка разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Зазначені документи складають Договір надання банківських послуг, відповідачу було відкрито картковий рахунок. До справи долучено Витяг з тарифів облуговування кредитних карт Універсальна» з якої вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку 3 % (36 % на рік), вказано розмір комісії та штрафів. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором.

За запереченнями на відповідь на відзив відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки за анкетою заявою бажаний ліміт кредитування в розмірі 10 000 грн. Позивач 14.08.2012 року встановлює ліміт в розмірі 2 200 грн. і в цей же день зменшує його до 300 грн. Позивач не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу, як кредитні кошти та встановити рахунок на який були перераховані кошти. Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку відповідачем внесено суму в розмірі 879 740,15 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, в позовній заяві та доданному клопотанні просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 03.04.2023 року було прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання та встановлено строки подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою від 07.06.2023 року було відкладено судове засідання у справі. Крім того, 11.07.2023 року судом без постановлення окремого процесуального документу було ухвалено відмовити в задоволенні клопотання позивача про огляд веб-сайту банку, оскільки позивачем було надано роздруковані Правила та умови надання банківських послуг на які він здійснює посилання в позові, тобто їх доставлено до суду, а тому відсутні підстави для здійснення такого огляду відповідно до ст. 85 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі суд встановив, що 14.08.2012 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» де вказав, він згоден що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умовами та правилами надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

Вказана заява-анкета не містить процентної ставки за користування кредитом, порядку повернення кредиту та сплати процентів, штрафних санкцій за порушення умов кредитування (повернення кредиту та сплати процентів).

Умови кредитування містяться в витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умовах та правилах надання банківських послуг. На зазначених тарифах, Умовах та правилах надання банківських послуг відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з їх змістом. Крім того, відсутні докази того, що саме ці тарифи та Умови та правилах надання банківських послуг діяли в наданих редакціях на час підписання заяви-анкети та були наданні ОСОБА_1 на ознайомлення.

За копіями довідок позивача відповідачу надавалися кредитні картки та встановлювалися кредитні ліміти: 14.08.2012 року 2 200 грн., який було збільшено 18.02.2020 року до 50 000,00 грн. та зменшено 26.12.2022 року до 0,00 грн.

За розрахунками заборгованості: - станом на 31.05.2015 року заборгованість за кредитом 8 996, 26 грн. проценти не нараховувалися; - станом на 30.06.2019 року погашено заборгованості за тілом кредиту 522 987,68 грн. при цьому нараховувалися та сплачувалися проценти з 01.05.2015 року; - станом на 13.03.2023 року погашено заборгованості за тілом кредиту 356 752, 47 грн., погашено заборгованості за відсотками 754,87 грн., заборгованість за тілом кредиту 50 823,93, заборгованість за простроченими відсотками 11 612,62 грн. при цьому проценти нараховувалися та сплачувалися з 01.07.2019 року. За випискою за період з 14.08.2012 по 17.03.2023 року усього витрат 1 416 926,74, а усього надходжень 1 354 490,19 грн.

Вказані документи свідчать, що позивачем утримувалося в відповідача не лише тіло кредиту, але і проценти про які йде мова в позові.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві ОСОБА_1 від 14.08.2012 року процентна ставка не зазначена.

Позивач просить стягнути кредит та проценти за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які розміщені на сайті: www://privatbank.ua.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), Постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) можуть змінюватися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (14.08.2012) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (24.03.2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які розміщені на сайті: www://privatbank.ua, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами договір від 14.08.2012 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). За таких обставин підстав для нарахування процентів за користування коштами, стягнення нарахованих процентів з підстав зазначених у позові суд не вбачає.

За зазначеним позивачем в позові розрахунком відповідач погасив заборгованість за кредитом, крім позивач здійснював утримання за процентами за кредитом при цьому безпідставно, а тому з урахуванням цих платежів заборгованість перед позивачем відсутня. Отже, відповідачем здійснено повернення отриманих коштів, а тому підстави для їх стягнення відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

АТ КБ «Приватбанк» не надано достовірних та достатніх доказів укладення між ним та відповідачем кредитного договору, тобто погодження усіх його істотних умов розміру плати за користування кредитними коштами (процентів), строків повернення кредиту. При цьому враховуючи повернення відповідачем суми отриманих коштів, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою в позові сплачену позивачем суму судового збору за його подання у розмірі 2 684 грн. 00 коп. слід покласти на позивача відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-19, 76-82, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 351-355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн. за подання позову покласти на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення суду складене та підписане 17 липня 2023 року.

Суддя С.П. Савчак