Справа № 282/1031/23
Провадження № 2/282/219/23
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2023 року

смт.Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Любарської спеціальної школи Житомирської області про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Любарської спеціальної школи Житомирської обласної ради про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В ході підготовки справи до відкриття провадження, судом встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається:1) у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюванню сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Так з позовної заяви убачається, що позивач просить стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, при цьому в позовній заяві не зазначає ціну позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду. Неправильне визначення ціни позову може призвести до необґрунтованого відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Така пільга не поширюється на вимоги позивачів щодо визнання наказу незаконним та його скасування, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №162/941/16-ц, та в постанові від 30.01.2019 (справа № 910/4518/16).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік», у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2023 року - 2684 гривень.

Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням положень ЗУ «Про судовий збір» та ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік», ставка судового збору, за подання позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1073, 60 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

В позовній заяві містяться одна вимога немайнового характеру (визнання наказу незаконним та його скасування) та одна вимога майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), однак, до позовної заяви не додано квитанцій про сплату судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1073,60 грн., та за одну вимогу майнового характеру в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Саме тому, що при подачі позовної заяви заявником порушені вимоги ст.175, 177 ЦПК України вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 95, 175, 177, 185, 318, 352, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Любарської спеціальної школи Житомирської області про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали.

Якщо зазначені недоліки у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачеві

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Носач