Справа №: 941/228/23
провадження №: 2/398/1398/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" липня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

при секретарі Шандор О.Л.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2023 року позивач представник позивача адвокат Черниш Т.І. звернулася до Петрівського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації.

03 березня 2023 року суддею Петрівського районного суду Кіровоградської області Колесник С.І. заяву про самовідвід головуючого судді задоволено. (а.с.19).

06 березня 2023 року суддею Петрівського районного суду Кіровоградської області Шаєнко Ю.В. заяву про самовідвід головуючого судді задоволено. (а.с.24).

Розпорядженням голови Петрівського районного суду Кіровоградської області Шаєнко Ю.В. за № 4 від 06 березня 2023 року, цивільна права № 941/228/23, провадження № 2/941/163/23 передана до територіально найближчого Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. (а.с 27).

12 квітня 2023 року суддею Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Молоновою Ю.В. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі. (а.с. 37).

24 травня 2023 року заява представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Одінцова Е.В. про відвід судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Молонової Ю.В. задоволено.

25 травня 2023 року суддею Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Дубровською Н.М. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначений за правилами спрощеного позовного провадження. (.а.с. 140).

17 липня 2023 року суддею Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Дубровською Н.М. в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Одінцова Е.В. про передачу справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено. (а.с.171). Судовий розгляд продовжено раніше визначеним суддею на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 травня 2023 року (а.с.139) .

Представник позивача адвокат Черниш Т.І. позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 є громадянином України, зареєстрований та проживає в смт. Петрове, Олександрійського району, Кіровоградської області. Основним Законом України - Конституцією закріплено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Крім того, відповідно до діючих норм матеріального права, а саме ст.ст.297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, які є недоторканими, та кожен має право на недоторканість своєї ділової репутації, що передбачено нормами. Відповідно до Загальної декларацією прав людини 1948 року ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань.

Порушуючи права та законні інтереси, 26 січня 2023 року на відеохостингу YouTubeна каналі ОСОБА_6 (далі Відповідач 2) «В гостях у Гордона» розміщено відео інтерв`ю з гостем передачі ОСОБА_4 (далі Відповідач 1)під назвою «Жертва ПОВОРОЗНЮКА фермер Ткач. Привет от Зеленского, ОПГ, очередь из автомата, охрана на вышках» за адресою (https://youtu.be/JtR8cszYdJw). Кількість переглядів зазначеного відео перевищує 554 000. Доступ до наведеного вище інтерв`ю є вільним і загальнодоступним, тобто інформація, що міститься у цьому відео доведена до відома необмеженого кола осіб, де ОСОБА_4 повідомив, серед іншого, інформацію про ОСОБА_3 , наступного змісту (мовою оригіналу):

-починаючи з 5 хвилини 57 секунди «Останній раз він дав очередь з автомату та він мені викрикував це тобі від Зеленського»;

-починаючи з 7 хвилини 24 секунди «Тобто, ви не боїтесь Поворознюка? Він три рази наніс мені вогнепальні поранення. Він три рази наніс Вам вогнепальні поранення? Так, він три рази наніс вогнепальне поранення із них два тяжких: у 2010, 2013 насквозь ліву сторону та 2014 році тяжке вогнепальне поранення»;

-починаючи з 8 хвилини 22 секунди «Ще раз, ОСОБА_7 наніс Вам три вогнепальні поранення? Він особисто у вас стріляв? Так, він особисто».

-починаючи з 11 хвилини 00 секунд «Хто по Вас стріляв тоді у 2010 році? ОСОБА_8 . Особисто він? Особисто він».

-починаючи з 12 хвилини 15 секунди «В 2013 році теж Поворознюк по Вас стріляв? Тоже він».

-починаючи з 13 хвилини 20 секунди «Всі ці три рази стріляв та наніс вогнепальне поранення ОСОБА_3 ».

Висловлена відповідачем ОСОБА_4 інформація є негативною, недостовірною та порушує особисті немайнові права позивача, ганьбить його честь, гідність і завдає шкоди діловій репутації. При цьому, вона є доведеною до відома багатьох осіб. Вважає, що викладене ОСОБА_4 не є оціночним судженням, а є фактом поширення недостовірної інформації у формі власних фактичних тверджень про ОСОБА_3 та має на меті довести до відома необмеженої кількості осіб недостовірну інформацію і спрямована на те, щоб скомпрометувати в очах суспільства. Крім того, ОСОБА_4 своїм твердженням про те, що «Всі ці три рази стріляв у мене ОСОБА_7 », «Так, він три рази наніс вогнепальне поранення, із них два тяжких: у 2010, 2013 насквозь ліву сторону та 2014 році тяжке вогнепальне поранення» фактично звинувачує позивача у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а саме завдання тяжких поранень пострілами зі зброї. Так, фактичні твердження відповідача ОСОБА_4 про вчинення дій, що містять ознаки злочину, порушують презумпцію невинуватості та негативно впливають на немайнові права позивача.

Просить позовну заяву задовольнити, визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію, повідомлену ОСОБА_4 в інтерв`ю 26 січня 2023 року на YouTube каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона», що має назву «Жертва ПОВОРОЗНЮКА фермер Ткач. Привет от Зеленского, ОПГ, очередьиз автомата, охрана на вышках» (посилання на відеозапис:https://youtu.be/JtR8cszYdJw), а саме: про те, що:

-«Останній раз він дав очередь з автомату та він мені викрикував це тобі від Зеленського»;

-«Він три рази наніс мені вогнепальні поранення. Так, він три рази наніс вогнепальні поранення, із них два тяжких: у 2010, 2013 насквозь ліву сторону та 2014 році тяжке вогнепальне поранення»;

-«Так, він особисто».

-« ОСОБА_8 . Особисто він».

-«Тоже він».

-«Всі ці три рази стріляв та наніс вогнепальне поранення ОСОБА_3 ».

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 10 днів з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом зчитування під відеозапис на YouTube каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона» тексту спростування наступного змісту: «Спростування. Я, ОСОБА_4 , повідомляю, що інформація, повідомлена мною в інтерв`ю 26 січня 2023 року на YouTube каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона», що має назву «Жертва ПОВОРОЗНЮКА фермер Ткач. Привет от Зеленского, ОПГ, очередь из автомата, охрана на вышках» (посилання на відеозапис:https://youtu.be/JtR8cszYdJw), стосовно ОСОБА_3 про те, що «Останній раз він дав очередь з автомату та він мені викрикував це тобі від Зеленського»; «Він три рази наніс мені вогнепальні поранення. Так, він три рази наніс вогнепальні поранення, із них два тяжких: у 2010, 2013 насквозь ліву сторону та 2014 році тяжке вогнепальне поранення»; «Так, він особисто»; « ОСОБА_8 . Особисто він»; «Тоже він»; «Всі ці три рази стріляв та наніс вогнепальне поранення ОСОБА_3 », є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню». Зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше 15 днів з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом розміщення на YouTube каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона» відеозапису спростування, наданого ОСОБА_4 . Стягнути з відповідачів на користь позивача суму витрат, понесених по оплаті судового збору.

За правилами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Матеріали справи містять відзив ОСОБА_4 на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України, що надійшов на адресу суду 18 травня 2023 року з якого вбачається прохання розглядати справу буз участі останнього (а.с. 122- 128).

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_4 на підставі наявних матеріалів.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Черниш Т.І. навела обґрунтування вимог викладених у позовній заяві від02 березня 2023 року та просила їх задовольнити у повному обсязі. Крім того, надала критичну оцінку відзиву ОСОБА_4 на позовну заяву, оскільки відзив не містить дати та підпису останнього, у зв`язку з чим викладені ОСОБА_4 пояснення, міркування та аргументи щодо наведених у відзиві заперечень та з урахуванням положень ст.ст. 12,13 ЦПК України, не можуть бути прийняті судом, оскільки такий відзив поданий з порушенням вимог ст. 178 ЦПК України. Також звернула увагу на викладене у відзиві на позовну заяву представника ОСОБА_2 , зі змісту якого вбачається, що відповідачем ОСОБА_5 не заперечується факт того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на YouTube каналі «В гостях у Гордона» за посиланням https://www.youtube.com/watch?v=JtR8cszYdJw жителем Петрівського району Кіровоградської області ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) повідомлено, що саме ОСОБА_3 (Позивач) неодноразово стріляв у нього і тричі завдав вогнепальних поранень (у 2010, 2013 та 2014 роках). Таким чином, підтверджено і не спростовано, що відповідач ОСОБА_4 способом повідомлення (виступу) на YouTube каналі «В гостях у Гордона» поширено, тобто доведено до відома необмеженого кола осіб інформацію, що стосується позивача.

Представник відповідача адвокат Одінцова Е.В. у судовому засіданні позов не визнав, ґрунтуючи свої заперечення викладені у відзиві на позовну заяву. Наголосив, що ОСОБА_5 є українським журналістом, телеведучим та інтерв`юром. Під час здійснення професійної діяльності журналіста, а саме під час інтерв`ю 26 січня 2023 року на YouTube каналі «В гостях у Гордона» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 жителем Петрівського району Кіровоградської області ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) повідомлено, що ОСОБА_3 , який є бізнесменом та президентом ФК «Інгулець», неодноразово стріляв у нього і тричі завдав вогнепальних поранень (у 2010, 2013 та 2014 роках). Наведені випадки не були повноцінно розслідувані правоохоронними органами, винних не встановлено та не покарано, незважаючи на неодноразові звернення ОСОБА_4 із заявами про злочин. Відповідач ОСОБА_4 не отримав належної медичної допомоги, дві кули й досі наявні у останнього в тілі. Наявні висновки лікарів. Крім того, ОСОБА_3 незаконно відбирав і розстрілював худобу ОСОБА_4 про що останній повідомляв поліції, але жодна зі справ не доведена до суду. Звернув увагу суду, на те, що проведення розслідування кричущих, явно злочинних фактів, які виклав герой інтерв`ю, є складовою правової, демократичної держави, де будь який скоєний злочин має бути розслідуваний, а винні особи повинні понести належну правову відповідальність. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_4 на підтвердження фактів подій про які повідомлено останнім в ефірі, були надані письмові докази. Оскільки органами досудового розслідування Кіровоградської області жодне кримінальне провадження по факту підтверджених належним чином вогнепальних поранень ОСОБА_4 , фактично не було розслідувано , нікому не було пред`явлено підозру, немає обвинувального акту, не допитані свідки та не проведено жодних процесуальних дій для встановлення особи, яка завдала вогнепальне поранення, саме надання цієї інформації публічного розголосу єдиний спосіб захисту, який залишився у ОСОБА_4 ..

Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач ОСОБА_4 не спростував вказане ним 26 січня 2023 року на відеохостингу YouTube на каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона», при цьому зазначив що під час інтерв`ю, ним, як мешканцем Петрівського району Кіровоградської області повідомлено, що ОСОБА_3 , який є бізнесменом та президентом ФК «Інгулець», неодноразово стріляв у нього і тричі завдав вогнепальних поранень (у 2010, 2013 та 2014 роках). Всі ці випадки не були повноцінно розслідувані правоохоронними органами, винних не встановлено та не покарано, незважаючи на неодноразові звернення із заявами про злочин. Вказує, що не отримав належної медичної допомоги, дві кулі все ще у нього в тілі. Також ОСОБА_3 незаконно відбирав і розстрілював його худобу, про що ним неодноразово повідомлялося у поліцію, але жодні із справ не доведено до суду. Вважає, що проведення розслідування кричущих, злочинних фактів про які поширено в ЗМІ, є складовою правової , демократичної держави, де будь який злочин має бути розслідуваний, а винні понести належну правову відповідальність. Звертає увагу на те, що вказані ним події, які мали місце в 2010, 2013 та 2014 роках, а саме вогнепальні поранення, мали місце та підтверджені медичними документам та відповідними кримінальними провадженнями, досудовим слідством не було знайдено підозрюваних у цих справах та немає обвинуваченого та /або засудженого. При цьому, ним неодноразово органам досудового розслідування повідомлялося що це вчинено ОСОБА_3 .

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76, 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Перевіривши фактичні обставини справи належними і допустимими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

За правилами ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У пунктах 1, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 81 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до пункту 6.5. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18 /провадження №12-110гс19/ зроблено висновок, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Згідно до п.12 Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності і честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем, у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет, є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Позивачем оспорюється достовірність інформації поширена ОСОБА_4 під час інтерв`ю у відео на YouTube каналіДмитра Гордона «В гостях у Гордона» під назвою «Жертва ПОВОРОЗНЮКА фермер Ткач. Привет от Зеленского, ОПГ, очередьиз автомата, охрана на вышках» за посиланнямІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому належними відповідачами по даній справі слід вважати ОСОБА_4 (як автора інформаційного матеріалу) та ОСОБА_5 (як власник каналу «В гостях у Гордона», на якому була поширена інформація).

З наявного в матеріалах справи електронного носія інформації з відеозапису від 26 січня 2023 року дослідженого в судовому засіданні, встановлено, що 26 січня 2023 року на відеохостингу YouTubeна каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона» розміщено відео інтерв`ю з гостем передачі ОСОБА_4 під назвою «Жертва ПОВОРОЗНЮКА фермерТкач. Привет от Зеленского, ОПГ, очередь из автомата, охрана на вышках» за адресою (https://youtu.be/JtR8cszYdJw).

Кількість переглядів зазначеного відео перевищує 554 000.

Доступ до наведеного вище інтерв`ю є вільним і загальнодоступним, тобто інформація, що міститься у цьому відео доведена до відома необмеженого кола осіб, де ОСОБА_4 повідомив, серед іншого, інформацію про ОСОБА_3 , наступного змісту (мовою оригіналу):

-починаючи з 5 хвилини 57 секунди «Останній раз він дав очередь з автомату та він мені викрикував це тобі від ОСОБА_9 »;

-починаючи з 7 хвилини 24 секунди «Тобто, ви не боїтесь Поворознюка? Він три рази наніс мені вогнепальні поранення. Він три рази наніс Вам вогнепальні поранення? Так, він три рази наніс вогнепальне поранення із них два тяжких: у 2010, 2013 насквозь ліву сторону та 2014 році тяжке вогнепальне поранення»;

-починаючи з 8 хвилини 22 секунди «Ще раз, ОСОБА_7 наніс Вам три вогнепальні поранення? Він особисто у вас стріляв? Так, він особисто».

-починаючи з 11 хвилини 00 секунд «Хто по Вас стріляв тоді у 2010 році? ОСОБА_8 .Особисто він? Особисто він».

-починаючи з 12 хвилини 15 секунди«В 2013 році теж Поворознюк по Вас стріляв? Тоже він».

-починаючи з 13 хвилини 20 секунди «Всі ці три рази стріляв та наніс вогнепальне поранення ОСОБА_3 ».

При цьому, суд бере до уваги, твердження відповідача ОСОБА_4 у відзиві, де останній не спростував вказане ним 26 січня 2023 року на відеохостингу YouTube на каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона».

Відтак, суд доходить висновку, про доведеність у даній справі поширення інформації, яка стосується позивача.

При цьому, поширена інформація містить висловлювання, в яких наявна негативна інформація щодо особи позивача. Оскаржувана інформація виражена не у формі критики чи суб`єктивної оцінки дій. У ній відсутні мовно-стилістичні засоби. Тому вона не є оціночними судженнями. Фактично, висловлювання виражені у формі тверджень про вчинення заявником протиправних діянь відносно ОСОБА_4 .

Поширена відповідачем ОСОБА_4 інформація не може бути оціночним судженням, так як вона представлена у формі тверджень, носить фактичний характер.

За таких обставин, висловлені твердження відповідача ОСОБА_4 про те, що «Всі ці три рази стріляв у мене ОСОБА_7 », «Так, він три рази наніс вогнепальне поранення, із них два тяжких: у 2010, 2013 насквозь ліву сторону та 2014 році тяжке вогнепальне поранення» містить фактичні твердження про вчинення позивачем, громадянином України, протиправних дій, які мають ознаки злочину, передбаченого КК України. За відсутністю вироку суду стосовно ОСОБА_3 , публікування та заклик до поширення зазначеної інформації порушує презумпцію невинуватості та негативно впливає на його немайнові права.

Окрім того, у наведених висловлюваннях ОСОБА_4 використані мовні засоби, які репрезентують чітке, однозначне, точне позначення фактів, які можна довести або спростувати, що неможливо зробити з оціночним судженням. Оспорювана інформація сформульована ним способом категоричного висловлювання у формі існування конкретних обставин (фактів).

Також відсутні будь-які стилістичні конструкції або інші способи, які б вказували на те, що повідомлена інформація є суб`єктивною думкою та особистим поглядом на певні події і відображає особисту точку зору, тобто відсутні ті мовні засоби, які є характерними для оціночних суджень. Про те, що йдеться про фактичні дані, свідчить також загальний тон висловлювань у контексті оспорюваної інформації.

Різниця між поняттям «оціночне судження» та «факт» висловлена у правовій позиції Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 39 рішення Європейського суду з прав людини від 28 березня 2013 року у справі «Нова Газета і Бородянський проти Росії» вказано, що правдивість оціночних суджень не піддається доведенню і їх потрібно відрізняти від фактів, існування яких може бути доведено. У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2001 року у справі «Фельдек проти Словаччини» суд зазначив, що на відміну від оціночних суджень, реальність фактів можна довести.

До своїх стверджувальних висловлювань ОСОБА_4 не надав жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження того, що інформація, яка була поширена ним під час інтерв`ю у відео, мала достатнє підтвердження, щоб подавати вказану інформацію, як факти.

Відтак, озвучена та опублікована інформація не є оціночним судженням, а є констатацією фактів, які мають бути доведені належними доказами.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 761/37180/17 (провадження № 61-4265св19).

Поширена інформація про позивача вводить в оману громадськість та аудиторію користувачів YouTube (тобто невизначене коло осіб), ганьбить честь і гідність позивача та спрямована на те, щоб створити у сторонньої особи негативне уявлення про громадянина України ОСОБА_3 .

Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність та честь.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або, які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

В силу положень ст.ст.201, 299 ЦК України, ділова репутація є немайновим благом, отже охороняється чинним законодавством України. Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї репутації.

Згідно ст. 297 ЦК України, гідність і честь фізичної особи користуються недоторканістю, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Під поняттям честі слід розуміти особисте немайнове благо, що є позитивною соціальною оцінкою особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності поведінки до загальноприйнятих уявлень про добро і зло та усвідомлення особою цієї оцінки. Під поняттям гідності слід розуміти чинник моральної свідомості, який водночас відображає моральне ставлення індивіда до самого себе та суспільства до нього. У свою чергу, діловою репутацією є усталена оцінка фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні та негативні суспільно значимі діяння у певній сфері, що відома оточуючим.

Стаття 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом із тим, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 12 Загальної декларації прав людини проголошує, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання в його особисте та сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його життя, тайну його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань.

Розвиток інформаційних технологій створив можливість для кожної особи поширювати інформацію будь-якого змісту серед необмеженого кола людей, що призводить або може призвести до неправомірного зловживання такою можливістю.

Однак, свобода слова одночасно передбачає відповідні обов`язки і відповідальність.

З одного боку, право на вільне вираження своїх поглядів та переконань гарантує право на свободу думки і слова.

З другого боку, право на повагу до людської гідності, честі та ділової репутації забезпечується судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу.

На підставі всебічної та повної оцінки доказів у справі суд дійшов висновку, що поширена інформація про позивача є недостовірною, оскільки доказів про вчинення ним злочинних дій не надано.

Так, відповідно до норм чинного процесуального законодавства обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, при цьому позивачем надані докази недостовірності поширеної інформації. З матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2023 року ОСОБА_3 на адресу Сектору поліцейської діяльності №1 Олександрійського районного відділу поліції подана заява про надання інформації стосовно проходження ОСОБА_3 в якості свідка або підозрюваного по кримінальним провадженням по зверненням ОСОБА_4 , мешканця с. Богданівка, Олександрійського району, Кіровоградської області по злочинам, вчиненим стосовно нього у 2010-2014 роках ( а.с.10).

Як вбачається з відповіді №1841/114-2023 від 20 лютого 2023 року за підписом Начальника СПД №1 (смт. Петрове) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Віталія Косенко, у кримінальних провадженнях, розпочатих упродовж 2010-2014 роках за заявами ОСОБА_4 , мешканця с. Богданівка, Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 не набув статусу підозрюваного та не був допитаний як свідок (а.с.11).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, статті 6 Конвенції особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 17 КПК України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Презумпція невинуватості- це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

У найзагальнішому вигляді правило презумпції невинуватості означає, що особа може бути визнана винуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду. Лише орган у держави наділений таким правом це суд, який є відповідно до Конституції України (стаття 124) носієм судової влади, що здійснює правосуддя в умовах законності, незалежності, гласності та змагальності.

Вирок суду є єдиним процесуальним документом, що встановлює винуватість.

Твердження, зазначені у інтерв`ю ОСОБА_4 , можуть бути перевірені на їх правдивість, оскільки підпадають під ознаки кримінально караного діяння, що в свою чергу, виключає віднесення розповсюдженої інформації до оціночних суджень чи критичних зауважень.

Відтак, суд погоджується з доводами представника позивача ОСОБА_1 , яка звернулася до суду в інтересах позивача ОСОБА_3 , та здійснює адвокатську діяльність, що поширення інформації, про спростування якої вона просить, порушує немайнові права на повагу до честі та гідності, й принижують ділову репутацію позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 270, 297 ЦК України, серед іншого, має право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Крім того, ст. 299 ЦК України гарантує кожній фізичній особі право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Суд вважає, що оскаржувані твердження, формують негативну громадську думку позивача, руйнують його репутацію, при цьому, вони не є підтвердженими жодними належними доказами, а тому є такими, що порушують право позивача на повагу до його честі, гідності і ділової репутації.

Суд також погоджується з тим, що поширена інформація є негативною, оскільки її зміст вказує на те, що розповсюдження такої інформації може створити негативні наслідки для його діяльності , як депутата Петрівської районної ради, члена Партії відродження села, президента футбольного клубу «Інгулець» та підприємця.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачу. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

У зв`язку з цим, суд бере до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, зокрема, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь /стаття 277 ЦК України/.

Відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 ЦК України, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У зв`язку з чим, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З відповідачів у солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 , 60 грн., сплачений, згідно квитанції від 02 березня 2023 року (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 34 Конституції України, ст. 201, 270, 275, 277, 299 ЦК України, ст.5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, Законом України «Про інформацію», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації - задовольнити в повному обсязі.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію, повідомлену ОСОБА_4 в інтерв`ю 26 січня 2023 року на YouTube каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона», що має назву «Жертва ПОВОРОЗНЮКА фермер Ткач. Привет от Зеленского, ОПГ, очередьиз автомата, охрана на вышках» (посилання на відеозапис:https://youtu.be/JtR8cszYdJw), а саме: про те, що:

-«Останній раз він дав очередь з автомату та він мені викрикував це тобі від Зеленського»;

-«Він три рази наніс мені вогнепальні поранення. Так, він три рази наніс вогнепальні поранення, із них два тяжких: у 2010, 2013 насквозь ліву сторону та 2014 році тяжке вогнепальне поранення»;

-«Так, він особисто».

-« ОСОБА_8 . Особисто він».

-«Тоже він».

-«Всі ці три рази стріляв та наніс вогнепальне поранення ОСОБА_3 ».

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 10 днів з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом зчитування під відеозапис на YouTube каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона» тексту спростування наступного змісту: «Спростування. Я, ОСОБА_4 , повідомляю, що інформація, повідомлена мною в інтерв`ю 26 січня 2023 року на YouTube каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона», що має назву «Жертва ПОВОРОЗНЮКА фермер Ткач. Привет от Зеленского, ОПГ, очередьиз автомата, охрана на вышках» (посилання на відеозапис:https://youtu.be/JtR8cszYdJw),стосовно ОСОБА_3 про те, що«Останній раз він дав очередь з автомату та він мені викрикував це тобі від Зеленського»; «Він три рази наніс мені вогнепальні поранення. Так, він три рази наніс вогнепальні поранення, із них два тяжких: у 2010, 2013 насквозь ліву сторону та 2014 році тяжке вогнепальне поранення»; «Так, він особисто»; « ОСОБА_8 . Особисто він»; «Тоже він»; «Всі ці три рази стріляв та наніс вогнепальне поранення ОСОБА_3 », єнедостовірною та такою, що підлягає спростуванню».

Зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше 15 днів з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили спростувати вказану недостовірну інформаціюшляхом розміщення на YouTube каналі ОСОБА_6 «В гостях у Гордона» відеозапису спростування, наданого ОСОБА_4 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_3 суму витрат, понесених по оплаті судового збору в сумі1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його складення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.07.2023 року.

Суддя Дубровська Н.М.