Справа № 487/2273/23
Провадження № 2-о/487/103/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Цуркан Р.С.,

за участю секретаря Томашевського О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Качан Р.Ю. звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд:

-видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 з адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрований, але не проживає її син ОСОБА_2 . Починаючи з серпня 2022 року заявниця постійно звертається до органів Національної поліції України з приводу вчинення щодо неї ОСОБА_2 домашнього насильства, якеполягає у пошкодженні її майна, психологічному насильстві (постійні погрози фізичною розправою, словесні образи, сварки, нецензурна лайка у її адресу), насильстві за ознакою статі.

Зазначає, що за всіма фактами домашнього насильства працівниками поліції складалися у відношенні ОСОБА_2 протоколи про аадміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП та виносилися термінові заборонні приписи стосовно кривдника.

Таким чином, заявниця вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства.

Стверджує, що задля забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного і подальшого вчинення домашнього насильства щодо заявниці, необхідно до ОСОБА_2 застосувати обмежувальний припис у вигляді заборони йому перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Провадження у справі відкрито 24.04.2023 року та призначено заяву до розгляду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином.

Її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримав.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року за № 2229-VIII передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно ч. 3 ст. 26 зазначеного Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

При вирішенні питання щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 надає суду наступні докази: листи з Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області до ОСОБА_4 , копію термінових заборонних приписів, текст постанов по справі про адміністративне правопорушення з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Надані суду докази не є переконливими.

Листи з Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ніяким чином не підтверджують вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства.

Суду надані копії термінових заборонних приписів, а не оригінали. При цьому копії виконані неякісно та їх неможливо прочитати. Лише одну копію можливо прочитати. В ній зазначається, що 26.08.2022 р., о 10.00 год., ОСОБА_2 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство у відношенні ОСОБА_1 .

Тексти постанов по справі про адміністративне правопорушення надані з Єдиного державного реєстру судових рішень. Але, з них неможливо встановити, що ці постанови прийняті у відношенні ОСОБА_2 , а потерпіла є ОСОБА_1

При цьому, ОСОБА_1 мала можливість отримати у суді копії постанов. Також вона могла надати суду оригінали термінових заборонних приписів.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 не підтверджується наданими суду доказами, докази у сукупності не є достатніми, а доводи заявника зводяться до припущень.

За такого, заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 26.04.2023 року.

Суддя Р.С. Цуркан