Справа № 404/9457/21
Номер провадження 2/404/2567/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 квітня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда
в складі: головуючого судді - Мохонько В.В.,
за участі секретаря - Добровольської Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-
В обґрунтування заяви зазначає, що перебував у шлюбі з відповідачем з 22.06.1991 року. Заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2021 року у справі № 391/93/21 шлюб між сторонами розірвано.
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які позивач усунув.
Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач до суду не з`явилась, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористалась.
Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав.
У п.п. 1, 3 ст. 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що сторони з 22.06.1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2021 року.
Пунктами 4.3, 8 Договорів передбачено, що ОСОБА_2 купила вказану нерухомість за згодою свого чоловіка ОСОБА_1 , що викладена у заяві, підпис на якій засвідчено нотаріально Лимар О.А., приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу 31.10.2016 року і підтвердила, що в фактичних шлюбних відносинах з іншою особою, які витікають зі спільного проживання та ведення спільного господарства на момент придбання вищезгаданого майна не перебуває, шлюбного договору не укладено.
ОСОБА_2 22.01.2022 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 2 ст. 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У відповідності до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція ст. 60 СК України свідчить про існування презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу.
Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя, який може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує проти її застосування щодо певного спірного майна.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.
Як вбачається із матеріалів справи під час розгляду справи в суді стороною відповідача не заявлено обставин, що спростовують презумпцію спільності майна подружжя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та присадибна земельна ділянка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки ОСОБА_2 набула їх у власність у період її шлюбу із ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Таким чином, враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд визнає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача 2 539,90 грн. судового збору на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 539,90 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 27.04.2023 року.
Суддя
Кіровського районного суду
м. Кіровограда В.В.Мохонько