ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/438/21 Провадження № 2/636/92/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ріпа І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільного сумісного майна. Позов обґрунтовано тим, що з 01січня 2009 року до 10 серпня 2020 року він ( ОСОБА_1 ) проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, мали фактичні права і обов`язки подружжя. У період спільного проживання без реєстрації шлюбу 24.02.2012 року ним було придбано квартиру за вказаною адресою, в якій до цього проживали з відповідачкою за усним договором оренди, загальною площею 73,3 кв.м, загальною вартістю 107423 грн. для подальшого спільного проживання та за кошти, які він отримав під час участі в миротворчій операції у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий вертолітний загін українського миротворчого контингенту Місії Організації Обєднаних Націй у республіці Ліберія, місто Робертсфілд), а також позичені під розписку від його матері ОСОБА_3 . Вказана квартира за взаємною згодою була оформлена договором купівлі-продажу на ім`я ОСОБА_2 через потенційну небезпеку його професії.

Позивач зазначав, що після купівлі квартири в 2014-2015 роках ним було зроблено ряд поліпшень цього житла фінансовою та трудовою участю: виконано капітальний ремонт, монтаж сантехніки, замінено меблі та техніку. Відповідач не мала ніяких доходів, була на його утриманні і не дбала про матеріальне забезпечення їх сім`ї. 10.08.2020 року ОСОБА_2 замінила замки на вхідних дверях квартири, позбавивши його доступу до єдиного житла, чим порушила його права. За таких обставин позивач просив встановити факт проживання його та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2009 р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; поділити спільне сумісне майно - вказану квартиру, визнавши за ним (повивачем) право власності на 2/3 частини квартири, а за відповідачкою 1/3 частини квартири.

У липні 2021 року ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з їх безпідставністю. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на те, що вона до 24 лютого 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком - ОСОБА_4 . До кінця 2011 року вона постійно проживала в м. Нікополь Дніпропетровській області. Рішення переїхати в м. Чугуїв було прийнято нею для забезпечення її сину умов для подальшого навчання у Харківському національному медичному університеті, де він навчається і зараз. З ОСОБА_1 ніколи не проживала однією сім`єю як чоловік і дружина, спільного господарства не вели і спільного бюджету не мали. Певний час вона зустрічалася з позивачем, їздили разом на відпочинок, мали інтимні стосунки, але проживали кожен окремо. Їй відомо, що позивач наприкінці 2017 року переїхав на постійне місце проживання в м. Полтава за місцезнаходженням військової частини НОМЕР_3 , де проходить службу. Спірну квартиру вона придбала на власні кошти та накопичення її матері, в цій квартирі проживає та зареєстрована вона із сином. Відповідачка зазначає, що надані позивачем докази не підтверджують заявлених ним вимог.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128-130 ЦПК України. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначивши, що позовні вимоги підтримує за заявленими підставами, просить їх задовольнити Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідачка повідомлена про розгляд справи відповідно до вимог ЦПК України про що свідчить її підпис у явочному листі.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просить відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 369/16486/18.

Як зазначає відповідач ОСОБА_5 вона з 09.01.2008 року до 24 лютого 2009 року перебувала у шлюбі з іншим чоловіком ОСОБА_4 , і зазначені відповідачкою обставини підтверджуються: даними з паспорту НОМЕР_4 ОСОБА_2 (а.с.97) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 24 лютого 2009 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис за № 45 від 24.02.2009 року (а.с. 94).

Згідно витягу з наказів командира військової частини НОМЕР_6 за № 143 від 23.07.2007 р. про прибуття на військову службу лейтенанта ОСОБА_1 та витягу з наказу № 113 від 31.05.2011 року про вибуття ст. лейтенанта ОСОБА_1 останній проходив військову службу з 23 липня 2007 року по 31.05.2011 року у військовій частин НОМЕР_6 ( АДРЕСА_2 ) на посаді бортового авіаційного техніка вертолітної ланки вертолітної ескадрильї(а.с. 166-168).

Згідно витягу з домової книги військової частини НОМЕР_7 від 17.01.2022 року ОСОБА_1 був зареєстрований 17.02.2012 року в АДРЕСА_3 та знятий з реєстрації місця проживання 17.11.2017 року (а.с. 169 зворот).

Як вбачається з витягу з протоколу №7 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_7 від 08.09.2017 р. капітана ОСОБА_1 ,1985 р.н., знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_7 зі складом родини 1 особа (а.с. 170 зворот).

Згідно відповіді ТВО командира військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 ) ОСОБА_1 проходить військову службу з 07.11.2017 року, перебуває на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов та отримує грошову компенсацію за піднайом житла (а.с.171, 171 зворот).

Як вбачається з витягу з протоколу №10 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 05.02.2018 р. капітана ОСОБА_1 зараховано на облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_3 з 27.05.2008 року, вид черги загальна, з 27.05.2008 р. , вид черги першочергова, склад сім`ї 1 (одна) особа.(а.с. 172 зворот).

Факт реєстрації позивача в м. Полтава 17.11.2017 року підтверджується даними місця проживання, зазначеними в паспорті ОСОБА_1 серії НОМЕР_8 , виданим 04 квітня 2001 року Валківським РВ УМВС України в Харківській області (а.с. 39-41).

Відповідно до даних паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Марганецьким МВУ МВС України у Дніпропетровській області 18.06.1996, ОСОБА_2 з 23.01.2003 по 29.09.2015 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 95-96).

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 24 лютого 2012 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Алексик Т.В.(реєстровий номер 181), ОСОБА_2 набула у власність квартиру , що розташована в АДРЕСА_1 , продаж якої здійснено відповідно до пунктів 7, 9 договору за 182100 грн. згідно звіту про оціночну вартість майна, виданого суб`єктом оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 від 21.02.2012 (а.с. 90-91). Право приватної власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 в Комунальному підприємстві «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 13.03.2012 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.91,93). Місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано в цій квартирі 06.10.2015 (а.с.96).

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що він та ОСОБА_2 з 01.01.2009 року проживали у вказаній квартирі за усним договором оренди, не підтверджене належними, достовірними та допустимими доказами (ст.ст. 77-79 ЦПК України).

Доводи ОСОБА_1 про те, що спірна квартира була придбана за належні йому кошти та кошти, які він позичів під розписку у своїй матері ОСОБА_3 , не грунтуються на наданих позивачем доказах. Так надані позивачем грошовий атестат № 129 від 14.12.2008 року та відомості щодо щомісячної грошової винагородив іноземній валюті за грудень 2009 та червень 2010 (а.с.10), а також копії розписок позивача від 20.02.2012 року та від18.04.20212 року про взяття у борг 10000 доларів США та їх повернення не містять інформації щодо цільового витрачання цих коштів саме на придбання спірної квартири (а.с. 12-13).

На підтвердження факту спільного проживання з відповідачкою ОСОБА_1 посилається на світлини із зображенням його та ОСОБА_2 під час відпочинку. Між тим ці фотографії не містять інформації щодо предмета доказування, а тому не можуть вважатися належними доказами підтвердження факту наявності між сторонами відносин, притаманних сім`ї.

Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі N 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

На підтвердження своїх вимог щодо визнання спірної квартири спільною сумісною власністю та подальшого поділу цього майна, ОСОБА_1 надав до суду копії чеків на придбання товарів для здійснення капітального ремонту в квартирі та її оздоблення технікою та меблями. Між тим зазначені чеки не містять інформації щодо особи покупця, деякі товарні чеки не містять даних про час придбання товару та здійснення монтажних робіт (а.с.14-33), тому суд не може вважати такі докази належними, достовірними, допустимими та достатніми відповідно до приписів ст.ст. 76-80 ЦПК України.

З огляду на зазначене, суд встановив відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наявності між ними подружніх взаємних прав та обов`язків, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат та придбання в інтересах сім`ї майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

У зв`язку із зазначеним слід відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільного сумісного майна.

Відповідно до ч.1 ст. 141 понесений позивачем по справі судовий збір в сумі 2735 грн. (а.с.7) покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 142, 206, 258, 259, 263-266, 268, 274, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільного сумісного майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_7 .

Представник відповідача: адвокат Іванов Олексій Андрійович, адреса реєстрації: АДРЕСА_8 .

Суддя: І.В. Карімов