Провадження №2/523/2116/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"03" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

за участю секретаря судового засідання Гарган С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третьої особи - Приватного нотаріусу Київського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третьої особи - Приватного нотаріусу Київського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.09.2020 року за №1234, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 85 529,16 грн.

Позов обґрунтовано тим, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. 22.09.2020 року вчинено виконавчий напис за № 1234 в інтересах ТОВ «Вердикт Капітал».

Як зазначає позивачка ОСОБА_1 про виконавчий напис нотаріуса їй стало відомо після того, як за місцем її роботи прийшла постанова приватного виконавця Щербакова Ю.С. від 21.10.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

На підставі вказаного вище виконавчого напису, приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. було відкрито виконавче провадження № 63336100 від 19.10.2020 року.

Позивачка ОСОБА_1 вважає про те, що виконавчий напис від 22.09.2020 року за № 1234 є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки протягом дії кредитного договору не отримувала вимоги від кредитора про погашення заборгованості за кредитним договором.

Також, позивачка зазначає про те, що не погоджується з розміром заборгованості, який запропоновано стягнути за виконавчим написом, оскільки інформація про суму заборгованості, що в ньому зазначена та реальна сума заборгованості відрізняється.

Тому, правовідносини щодо зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором не мають характер безспірності на час вчинення виконавчого напису.

На думку позивачки ОСОБА_1 стягувач не надав нотаріусу усі документи щодо її заборгованості за кредитним договором, тому позивачка вважає про те, що є всі підстави визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2020 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 21.01.2021 року на 11год.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 30.09.2021 року на 11год. 30хв.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, в матеріалах справи міститься письмова заява представника ОСОБА_2 , в якій позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, також просила суд розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника(арк.сп.153).

У судове засідання представник відповідача - ТОВ «Вердикт Капітал» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

В матеріалах справи міститься письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні (арк.сп.43-47).

У судове засідання третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача та інших учасників процесу, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що 22.09.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. вчинено виконавчий напис №1234 про звернення стягнення з громадянина(-ки) України, яким(якою) є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - місто Одеса, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце роботи невідоме, який(-а) є Боржником за Кредитним договором 490951797 від 17.03.2016 року, укладеним з Акціонерним товариством "Альфа-Банк", ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 29-01/19/2 від 29.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, реквізити: IBAN НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 490951797 від 17.03.2016 року.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 11.03.2020 року.

Сума заборгованості складає 85 529,16 (Вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять гривень 16 копійок), в тому числі:

прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 22 584,03 (Двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят чотири гривні 03 копійки);

прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 (Ноль гривень 00 копійок);

прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 25 667,58 (Двадцять п`ять тисяч шістсот шістдесят сім гривень 58 копійок);

строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 (Ноль гривень 00 копійок);

строкова заборгованість за комісією становить 0,00 (Ноль гривень 00 копійок);

строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 30 477,55 (Тридцять тисяч чотириста сімдесят сім гривень 55 копійок);

строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 6 800,00 (Шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок).

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувана, в розмірі 500,00 (П`ятсот гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувана.

Загальна сума, що підлягає стягненню - 86 029,16 грн. (арк.сп.10).

19.10.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. постановлено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. № 1234 від 22.09.2020 року, ВП №63336100 (арк.сп.11).

21.10.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. постановлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з урахування основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у розмірі 95 632,08 грн. (арк.сп.27-28).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України "Про нотаріат" порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат").

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат").

За результатами аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено главою 14 Закону України "Про нотаріат" та главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Крім того, у абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року N 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Із матеріалів справи вбачається про те, що виконавчий напис №1234 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. №1234 від 22.09.2020 року року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №490951797 від 17.03.2016 року виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком. Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 (справа №466/6825/14ц).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року, справа № 6- 887цс 17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року, справа № 310/9293/15, провадження № 61-154св18.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру заборгованості зроблено відповідачем одноособово на підставі виписки з особового рахунку № НОМЕР_3 від 04.09.2020 року, без повідомлення позивача про наявність указаної заборгованості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається про те, що в якості кредитного договору нотаріусу було надано акцепт пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту від 17.03.2016 року, з якого не можливо встановити суму виданого кредиту, строк дії такого кредиту.

У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника.

Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Представник відповідача не подав до суду докази про підтвердження отримання вимоги позивачем, а неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги відповідача.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником відповідача не надано суду жодного належного та допустимого доказу який би спростував доводи викладені позивачем.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третьої особи - Приватного нотаріусу Київського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивачки про стягнення з відповідача судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2. ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається про те, що на підтвердження розміру судових витрат позивачкою надано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого попередні орієнтовані витрати позивачки складаються з суми судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову у розмірі 1 261,20 грн, та суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Однак, доказів на підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. позивачкою не надано.

Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третьої особи - Приватного нотаріусу Київського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення суми судових витрат підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1 261,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ,18 , 22, 23, 1167 ЦК України, Закону України "Про нотаріат", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третьої особи - Приватного нотаріусу Київського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.09.2020 за № 1234 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, 04053, м. Київ, Кудрявський уз., 5-Б) на підставі кредитного договору №490951797 від 17.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, 04053, м. Київ, Кудрявський уз., 5-Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, 04053, м. Київ, Кудрявський уз., 5-Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок за подання заяви про забезпечення позову.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 06.04.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.