Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1110/22 Головуючий у 1-й інст. Бобер Д. О.
Категорія 83 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №276/1110/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування арешту транспортного засобу, за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 6 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Бобра Д.О.,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 23 березня 2009 року, близько 21 год. 50 хв., її син ОСОБА_2 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Dаеwoo Lanos» (ЗАЗ-DАЕWОО), державний номерний знак НОМЕР_1 , який належав її чоловіку ОСОБА_3 , на перехресті вулиць Щорса-Ватутіна в м. Житомирі, рухаючись по вулиці Щорса, в напрямку вулиці М. Рибалка, виконуючи лівий поворот, виявив неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався в безпеці, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку, та здійснив зіткнення з автомобілем «КІА СID», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок чого пасажир автомобіля «КІА СID» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості.

По даному факту відділом розслідування ДТП СУ УМВС України в Житомирській області порушено кримінальну справу №09/070177, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

10 квітня 2009 року слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Житомирській області Лівшуном А.Д. винесено постанову про накладення арешту на автомобіль «Dаеwoo Lanos» (ЗАЗ-DАЕWОО), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_3 .

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2009 року у справі №1-333/09 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим та закрито провадження по справі, а речові докази - автомобілі «Dаеwoo Lanos» (ЗАЗ-DАЕWОО), державний номерний знак НОМЕР_1 , та «КІА СID», державний номерний знак НОМЕР_2 , постановлено повернути власникам. Проте, повертаючи власнику транспортний засіб «Dаеwoo Lanos» (ЗАЗ-DАЕWОО), арешт не було скасовано.

Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Будучи спадкоємцем першої черги за законом вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на зазначений автомобіль, оскільки арешт на це майно й досі не знято.

На її звернення до відповідача щодо скасування арешту на транспортний засіб її було повідомлено про обставини справи, а також про те, що у зв`язку із закриттям кримінальної справи № 70177/09 і зберіганням її в архіві суду, неможливо перевірити відомості про факт накладення арешту на вказаний автомобіль.

Таким чином, просила суд скасувати арешт на транспортний засіб марки ЗАЗ-DАЕWОО, модель ТІ 3110, 2003 року випуску, легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , червоного кольору, накладений постановою слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Житомирській області Лівшуном А.Д., від 10 квітня 2009 року у кримінальній справі № 09/070177.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 6 жовтня 2022 року позов задоволено.

Скасовано арешт на автомобіль марки ЗАЗ-DАЕWОО, моделі Т13110, 2003 року випуску, легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , червоного кольору, накладений постановою слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Житомирській області Лівшуна А.Д. від 10 квітня 2009 року у кримінальній справі №09/070177.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ГУНП в Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що територіальні органи МВС були фактично реорганізовані, адже їх функції фактично перейшли до територіальних органів Національної поліції, тому, на думку суду, ГУНП в Житомирській області є належним відповідачем по справі.

Однак постанова про накладення арешту на автомобіль «Dаеwoo Lanos» (ЗАЗ-DАЕWОО), д.н.з НОМЕР_1 , винесена слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Житомирській області Лівшуном А.Д., а не ГУНП в Житомирській області, до початку функціонування Національної поліції. Закон України «Про Національну поліцію» було прийнято Верховною Радою лише 2 липня 2015 року.

Крім того, наказом МВС України від 6 листопада 2015 року № 1388 в УМВС України в Житомирській області скасовано всі штати та скорочено всі посади. У спеціальному друкованому ЗМІ «Бюлетень Державної реєстрації» від 9 листопада 2015 року № 355 (30) 2015 року опублікована інформація про ліквідацію УМВС України в Житомирській області.

Вказує, що законодавством передбачено правонаступництво територіальних органів міністерства - юридичних осіб публічного права. Виключення становить лише випадок, коли держава відмовляється від виконання функцій та завдань, які виконував орган виконавчої влади, що ліквідовується.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №878, саме Міністерство внутрішніх справ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство внутрішніх справ України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах, зокрема, забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг.

Згідно з відомостями, зазначеними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Управління МВС України в Житомирській області, його засновником було Міністерство внутрішніх справ України, основний вид діяльності - діяльність з охорони громадського порядку та безпеки. Рішення про створення та припинення вказаної юридичної особи публічного права приймались Міністерством внутрішніх справ України.

Таким чином, держава не відмовилася від виконання завдань і функцій по діяльності з охорони громадського порядку та безпеки, які виконувалися Управлінням МВС України в Житомирській області, натомість вказані завдання та функції закріплені за Міністерством внутрішніх справ України. Відтак вважає Міністерство внутрішніх справ України процесуальним правонаступником Управління МВС України в Житомирській області.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ВР ДТП СУ УМВС України в Житомирській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальній справі №70177/09, яка була порушена стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 286 КК України.

10 квітня 2009 року постановою слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Житомирській області від 10 квітня 2009 року накладено арешт на автомобіль ЗАЗ-DАЕWОО, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2009 року у справі №1-333/09 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закрито. Речові докази - автомобілі «Dаеwoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «КІА СID», державний номерний знак. НОМЕР_2 , повернуто власникам.

Із доданої копії письмової відповіді ГУНП в Житомирській області від 18 січня 2022 року на звернення ОСОБА_1 вбачається, що у зв`язку із закриттям кримінальної справи №70177/09 і зберіганням її в архіві суду, перевірити відомості про факт накладення арешту на автомобіль «Dаеwoo Lanos», д.н.з НОМЕР_1 , з метою виконання вимог п. 9 Розділу XI Перехідних положень чинного КПК України, не представляється можливим. Одночасно відповідач проінформував про те, що жодних рішень для виконання в частині скасування арешту на транспортний засіб «Dаеwoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , в рамках кримінальної справи №70177/09 із суду до слідчого управління ГУНП не надходило, а тому для вирішення питання про зняття арешту з вказаного транспортного засобу рекомендовано звернутись до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті спадщину прийняла дружина ОСОБА_1 10 серпня 2016 року державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області на ім`я позивачки видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль, марки ЗАЗ-Dаеwoo, моделі Т13110, 2003 року випуску, легковий седан - В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , червоного кольору.

Відповідно до статті 126 КПК України (в редакції 1960 року), чинного на час накладення слідчим арешту на майно позивачки, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було зазначено в цій же статті, накладений арешт на майно мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна, згідно з ч.1 ст. 214 КПК України 1960 року, підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення.

Інституту судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування КПК України 1960 року не містив. Прийняття судом рішення щодо арешту майна як засобу забезпечення цивільного позову та/або можливої конфіскації, з огляду на зміст пункту сьомого частини першої статті 253, пункту восьмого частини першої статті 324, частини тринадцятої статті 335 цього Кодексу передбачалося лише після прийняття рішення про призначення до судового розгляду та під час постановлення за результатами такого розгляду вироку у кримінальній справі, направленій до суду з обвинувальним висновком.

Проте кримінальну справу, в межах якої на майно ОСОБА_1 накладено арешт, закрито шляхом звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, і по суті ця справа фактично судом не розглядалася.

Згідно зі статтею 174 нині чинного КПК України як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому чинним КПК України. Процедури вирішення вказаних питань за межами кримінального провадження, в тому числі у кримінальній справі, закритої до набрання чинності цим Кодексом, КПК України не передбачає.

КПК України 1960 року, так само як і чинний КПК України, не передбачав застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у припиненій кримінальній справі. Таким чином, вирішення порушеного позивачкою питання в порядку кримінального судочинства потребувало б відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою судді.

Суд кримінальної юрисдикції компетентний розглядати цивільний позов лише разом з кримінальною справою, яка надійшла до суду з обвинувальним висновком, і лише у разі, якщо його заявляє особа, котра зазнала матеріальної шкоди від злочину і пред`являє вимогу про її відшкодування до обвинуваченого або до осіб, які несуть матеріальну відповідальність за його дії (частина перша статті 28 КПК України 1960 року).

ОСОБА_1 пред`являє позов не у зв`язку з завданням їй матеріальної шкоди обвинуваченим, а з підстави необґрунтованого обмеження її права власності рішенням слідчого. Суд кримінальної юрисдикції не має правових підстав розпочинати судове провадження для вирішення лише цивільного позову, до того ж заявленого не до обвинуваченого чи осіб, які несуть відповідальність за його дії, а до ГУ НП та ГУ ДФС.

Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Таким чином, судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, встановлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження.

Разом із тим, скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин.

Щодо посилання апелянта на відсутність у ГУНП в Житомирській області права правонаступництва слід зазначити наступне.

16 вересня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів МВС», якою утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції.

Так, постановою КМУ було ліквідовано територіальні органи МВС без визначення правонаступника та утворені нові територіальні органи Національної поліції.

Ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію.

2 липня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про національну поліцію», який набрав чинності 7 листопада 2015 року. Відповідно до п.5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону з 7 листопада 2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Закон України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст.ст. 1, 13 ЗУ «Про національну поліцію» поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Таким чином, територіальні органи МВС були фактично реорганізовані, адже їх функції фактично перейшли до територіальних органів Національної поліції.

Отже, суд першої інстанції правомірно визнав Головне Управління національної поліції в Житомирській області належним відповідачем у даній справі.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.259,268,367 ,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 6 жовтня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: