У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області:

суддя Харабадзе К. Ш.,

Справа № 545/1391/23

Номер провадження № 2/545/1096/23

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради

розглянувши цивільну справу про розірвання шлюбу та виключення з актового запису державної реєстрації актів цивільного стану записів про батька

у с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 05.12.2020 між позивачкою та громадянином Єгипту ОСОБА_4 було укладено шлюб. Майже відразу після укладення шлюбу їхнє сімейне життя не склалося. Вони проживали окремо. Відповідач майже два роки тому повернувся до себе на батьківщину і зв`язків із позивачкою не підтримував. Так як розлучитися за відсутності відповідача не мала змоги, позивачка проживала сама і почала будувати власне життя. На даний час вона проживає з ОСОБА_5 від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6 . Але за наявності офіційно зареєстрованого шлюбу з відповідачем дитину було зареєстровано на останнього. На даний час жодних контактів із відповідачем позивачка не має і не знає про його місце перебування. Всі намагання знайти його були марними. Не виключено, що він знаходиться за межами України. Оскільки позивачка має дитину від чоловіка з яким проживає у фактичних сімейних відносинах у його будинку і з його батьками, то існує необхідність у розірванні шлюбу з відповідачем для узаконення шлюбних відносин із чоловіком який разом з нею виховує спільну дитину. Оскільки документальних доказів про не проживання з відповідачем, а також про походження дитини немає, то є необхідність в судове засідання викликати та допитати свідка - біологічного батька дитини, з яким проживає позивачка, ОСОБА_7 . На підставі вищевикладеного, просить розірвати шлюб, виключити з актового запису про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька дитини, матір`ю якого є ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред`являються до форми і змісту позовних заяв, суддя вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона цим вимогам не відповідає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З позовної заяви убачається, що позивачка пред`являє вимоги про розірвання шлюбу, до спливу одного року після народження дитини. Позивач вказує, що народжену позивачкою від іншого чоловіка дитину було записано на відповідача за наявності офіційно з ним зареєстрованого шлюбу. Дитина ОСОБА_8 народжена в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком зазначений ОСОБА_3 .

Так, стаття 110 СК України встановлює, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом одного року, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини/ч. 4 ст. 110 СК України/.

Однак, позивачка не додає до позову письмового визнання іншою особою свого батьківства із засвідченням його підпису нотаріусом або рішення суду про виключення із актового запису про народження дитини відомості про чоловіка як батька дитини.

Позивачка вимогу про виключення записів про батька з актового запису державної реєстрації актів цивільного стану заявляє одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з іноземцем.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27-29 Цивільного процесуального кодексу України.

Звернення до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом позивачка обґрунтовує тим, що на її утриманні є малолітня дитина, вона проживає в Полтавському районі Полтавської області, а місце проживання/ перебування відповідача їй невідомо.

Дійсно при поєднані в одному позові кількох вимог, одна з яких підлягає розгляду за правилами загальної підсудності, а інша за правилами альтернативної підсудності, справа за такими вимогами може бути розглянута за правилами альтернативної підсудності у суді за вибором позивача.

Однак, щодо пред`явлення позову, якщо місце проживання/перебування відповідача невідомо або відповідач не має в Україні місця проживання чи перебування, то існує умова - Позов до такого відповідача пред`являється за місцезнаходженням його майна чи за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування в Україні чи постійного його заняття (роботи).

Крім того, ЦПК України передбачає певні вимоги до позовної заяви, що позовна заява повинна містити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, а також відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Позивач не зазначає нічого з цього переліку, не зазначає місцезнаходження майна відповідача чи останнє відоме зареєстроване місце проживання або перебування відповідача в Україні чи місце постійного заняття (роботи) відповідача.

Також слід зауважити, що розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем в Україні здійснюється з урахуванням норм Закону України «Про міжнародне приватне право».

У статті 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» зазначено, що припинення шлюбу та його правові наслідки визначає право, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. А правові наслідки шлюбу, у випадку бажання його розірвати між громадянами різних держав визначає право держави, в якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один із подружжя все ще проживає у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Доказів, що подружжя мало останнє спільне місце проживання в Україні, до позову не додано.

Разом з тим, позивачкою додано до позову свідоцтво про шлюб, який було укладено в Україні, а частиною першою статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», зокрема передбачено, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. До такої події можна віднести укладання шлюбу між громадянином України і іноземцем на території України і видання відповідного свідоцтва про шлюб.

Додане до позову свідоцтво про шлюб свідчить про укладення шлюбу між громадянкою України та громадянином Єгипту. Відповідачем у справі є громадянин Єгипту.

Законодавством встановлено, що якщо між Україною та державою, громадянами якої є сторони у справі, укладено договір про правову допомогу в сімейних і цивільних справах, застосовуються його положення і в частині розірвання шлюбу.

Безпосередньої домовленості - договору між Україною та Арабською Республікою Єгипет про взаємну правову допомогу в цивільних, сімейних справах не укладалося.

Отже, суд застосовує положення Конвенціі з питань цивільного процесу, 1954, яка була підписана державами.

Стаття 1 цієї конвенції передбачає, що вручення документів у цивільних справах особам, які знаходяться за кордоном, здійснюється у Договірних Державах на прохання консула запитуючої Держави, яке направляється органу, призначеному запитуваною Державою. Прохання із зазначенням органу, від якого виходить документ, що передається, імен та якості сторін, адреси одержувача, характеру документа, про який йде мова, складається мовою запитуваного органу. Цей орган направляє консулу документ, в якому підтверджується вручення або зазначаються причини, які йому перешкодили. Усі складнощі, що можуть виникнути у зв`язку з таким проханням консула, вирішуються дипломатичним шляхом. Будь-яка Договірна Держава може заявити у повідомленні, адресованому іншим Договірним Державам, що вона бажає, щоб прохання про вручення, що має бути здійснено на її території, згадане в частині першій, передавалось їй дипломатичним шляхом.

Сповіщення відповідача ОСОБА_3 повинно здійснюватися у рамках міжнародної співпраці.

Відповідно до ст.. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Таким чином у разі відкриття провадження за даною позовною заявою суд зобов`язаний невідкладно надіслати відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Згідно ст. 80 Закону, у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до ст.. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно зі ст.. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

В рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як Аргентина, Австрія, Білорусь, Бельгія, Босніяи Герцеговина, Китай (адміністративна область Макао), Хорватія, Македонія, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Фінляндія, Франція, Германія, Угорщина, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Люксембург, Марокко, Нідерланди (королівство у Європі), Норвегія, Польща, Португалія, Румунія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Суринам, Швеція, Швейцарія, Туреччина, Вірменія, Ватикан, Киргизія, Ліван, Молдова, Росія, Узбекистан.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008р. № 1092/5/54 (далі-Інструкція), визначено, що уразі, якщо при розгляді цивільної справив суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій закордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги закордоном.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції Доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

Таким чином, саме на позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформлених, перекладених, нотаріально посвідчених документів, після чого вони надсилаються судом у порядку повідомлення, визначеного Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації від 27 червня 2008 року №1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02 липня 2008 року № 573/15264.

Позивачкою ОСОБА_1 не надано до суду належним чином засвідчений уповноваженим перекладачем або нотаріальний переклад позовної заяви та доданих до неї документів, для вручення відповідачу через установи юстиції, та проведення окремих процесуальних дій за місцем проживання відповідача, а також в позові відсутні адреса відповідача-одержувача.

Позивачу слід усунути зазначені недоліки: додати до позову письмове визнання іншою особою свого батьківства із засвідченням його підпису нотаріусом, зазначити місцезнаходження майна відповідача, якщо таке є в України, чи останнє відоме зареєстроване місце проживання або перебування відповідача в Україні чи місце постійного заняття (роботи) відповідача, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, якщо відома адресу відповідача у запитуваній Державі Єгипті, скласти мовою запитуваного органу - держави Єгипет позов та додатки до нього.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_9 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради про розірвання шлюбу та виключення з актового запису державної реєстрації актів цивільного стану записів про батька - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків строк 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ