провадження № 2/521/1296/23
05 квітня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого судді Михайлюка O.A.,
при секретарі Жезняк Т.А.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту, посилаючись на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , проте, володіти та розпоряджатися зазначеним майном вона не може, оскільки 04 серпня 1970 року народний суд Іллічівського району м. Одеси (лист С-3) наклав арешт на будинок АДРЕСА_1 в процесі розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку та визнання заповіту частково недійсним.
Оскільки на теперішній час арешт не скасовано, позивач вимушена звернутись до суду з позовом.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримали, справу просили розглянути без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що листом від 04 серпня 1970 року №С-3, який адресований 1-шій нотаріальній конторі міста Одеси, народний суд Іллічівського району м. Одеси повідомив, що на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 , накладено арешт у зв`язку з пред`явленням позову до суду про визнання права власності на частину будинку та визнання заповіту частково недійсним.
Рішенням від 24 червня 1971 року у справі №2-24/1971 народний суд Іллічівського району м. Одеси в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку АДРЕСА_1 та визнання заповіту частково недійсним відмовлено.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05 січня 1995 року, ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_1 купила 7/25 частин домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 16 жовтня 1995 року за №14597 стр 41 кн 161.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 28 лютого 1995 року, ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_1 купила 21/50 частину домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 16 жовтня 1995 року за №14597 стр 41 кн 161.

Згідно із листом Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 15 лютого 2023 року №22282/04-04, станом на 31 грудня 2012 року право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 19 січня 2023 року, на майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладено обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 8176112, зареєстровано 11.11.2008 року 15:35:31 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: лист С-3, 04.08.1970, Суд Іллічівського району м. Одеси (архівний номер: 3491775ODESSA1, архівна дата: 21.02.1998, дата виникнення: 04.08.1970, №реєстра: 6568-70, внутр. №EF2D2C3426).

З архівної довідки Одеського державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24 вересня 2021 року №3573/ОН8 вбачається, що що серед документів архівного фонду Сьомої одеської державної нотаріальної контори міститься Постанова Першого відділу ДВС Малиновського РУЮ у м. Одесі від 30.01.2007 року АН 397017 щодо накладення арешту на все майно ОСОБА_1 , а саме на 21/50 та 7/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 . На підставі вказаної постанови 07.02.2007 року Сьомою одеською державною нотаріальною конторою накладено заборону відчуження майна, яке належить ОСОБА_1 , а саме на 21/50 та 7/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 . Відомості щодо зняття заборони в матеріалах справи відсутні. Крім цього, серед документів архівного фонду Першої одеської державної нотаріальної контори міститься лист народного суду Іллічівського району м. Одеси від 04.08.1970 року № С-3 щодо накладення арешту на будинок АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_3 . На підставі вказаного листа Першою одеською державною нотаріальною конторою накладено арешт на відчуження будинку АДРЕСА_1 . Відомості щодо зняття заборони в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є законним власником будинку АДРЕСА_1 , а наявність арешту на ньому порушує її право власності та позбавляє можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

На підставі наведеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, з метою забезпечення в повній мірі захисту прав, свобод та інтересів позивача, дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 316, 321, 328, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 89, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту - задовольнити.

Скасувати арешт з будинку АДРЕСА_1 , який зареєстрований 11.11.2008 року за №8176112 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора (архівний номер: 3491775ODESSA1, архівна дата: 21.02.1998, дата виникнення: 04.08.1970, №реєстра: 6568-70, внутр. №EF2D2C3426) накладений на підставі листа С-3 суду Іллічівського району м. Одеси від 04.08.1970 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

05.04.23