Справа №333/4507/22
Провадження №2/333/613/23

РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

представник відповідача Тивоненка Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, адреса для листування: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 61 414,70 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.04.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2126850, на підставі якого відповідач отримала у позику грошові кошти у розмірі 9 000 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, за ОСОБА_1 утворилась заборгованість в сумі 23 590,70 грн., з них: 9 000 грн. за основною сумою боргу; 14 590,70 грн. за відсотками.

На підставі договору відступлення права вимоги від 11.08.2021 року №11-08/2021, ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до ОСОБА_1 .

Крім того, 30.08.2020 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 9965198, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 12 000 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором позики, за ОСОБА_1 утворилась заборгованість в сумі 37 824 грн., з яких: 12 000 грн. за основною сумою боргу; 25 824 грн. за відсотками.

14.06.2021 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняло належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до ОСОБА_1 .

Таким чином, за ОСОБА_1 усього перед позивачем утворилась заборгованість за зазначеними вище договорами позиками на загальну суму 61 414,70 грн.

Враховуючи, що відповідач добровільно не сплачує заборгованість по кредитним договорам, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 06.10.2022 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

16.01.2023 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».

В обґрунтування відзиву на позовну заяву представник ОСОБА_2 зазначив, що позивач набув право стягнення боргу з відповідача за вказаними вище договорами на підставі договорів факторингу, тобто, безпосередньо з позивачем ОСОБА_1 не укладала жодних електронних договорів.

Відповідач не була жодним чином повідомлена про відступлення права грошової вимоги за договорами факторингу з ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Матеріали справи не містять доказів надіслання позивачем чи первісними кредиторами відповідних повідомлень на електронну адресу, АТ «Укрпошта» або СМС.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач, перейшовши на відповідні сайти ТОВ «Маніфою» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ознайомилася із усіма умовами договорів позики, підтвердила цей факт, а також уклала вказані договори позики, підписавши їх власним ЕЦП.

Проте, така інформація не відповідає дійсності, адже матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 переходила на вказані сайти, була ознайомлена з усіма істотними умовами договорів, підтвердила їх, вказала суму, яку вона хоче отримати та підписала вказані договори.

Зважаючи на вищевикладене, вбачається що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що:

- саме ОСОБА_1 здійснила авторизацію на вказаних веб-сайтах, власниками яких є ТОВ «Маніфою» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», або позивач;

- саме відповідачем було подано заявку на даних веб- сайтах, задля отримання грошових коштів;

- відповідач дійсно мала змогу і була ознайомлена з усіма істотними умовами договорів позик;

- первісні кредитори перерахували вказані кошти на банківські реквізити відповідача.

ОСОБА_1 кредитний договір у будь-якому вигляді, зокрема, в електронному вигляді, ані з ТОВ «Маніфою», ані з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ані з позивачем, не укладала та не підписувала, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримувала.

Матеріали справи містять копії договорів позик, внутрішніх розрахункових документів позивача, які не підтвердженими жодними фактами, договорів факторингу, паспортів споживчого кредиту тощо.

Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. У вказаних матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.

Отже, ОСОБА_1 не залишала будь-яких заявок на отримання кредитів, не створювала особистий кабінет на електронному сервісі вказаних фінансових компаній, не надавала своїх персональних даних та згоду на їх обробку цим фінансовим установам, не ставила свій підпис (у т.ч. електронний, на договорах позик чи будь-яких документах), не здійснювала підтвердження будь-яких операцій з отримання грошових коштів за договорами. Відтак, укладення вказаних правочинів відбувалося поза волею відповідача.

Лист ТОВ ФК «Вей ФОР Пей» від 08.07.22 року, яким позивач обґрунтовує перерахування коштів відповідачці за договором позики від 14.04.21 року № 2126850, є неналежним доказом, оскільки не підтверджує, що саме ОСОБА_1 за договором позики від 14.04.21 р. № 2126850 та на картку відповідача було здійснене перерахування коштів у сумі 9 000,00 грн.

Крім того, у цьому листі приховані 4 цифри з номеру банківської картки. Також, у даному листі міститься номер транзакції: e954be59-263b-4aef-a4ba-0603cd7489fc.

З метою перевірки вказаної транзакції представник відповідача зайшов на офіційний веб-сайт платіжного сервісу «Way For Pay», але перевірити на цьому сайті достовірність та деталі транзакції не є можливим з огляду на те, що функціонал сайту не передбачає такої функції, а відтак, встановити факт перерахування вказаних коштів на банківську картку відповідачки за даним договором неможливо.

Також, матеріали справи не містять підтвердження перерахування первісним кредитором відповідачу грошових коштів в сумі 12 000,00 грн. за договором позики від 30.08.2020 року №9965198, а саме: відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку первісного кредитора в сумі 12 000 грн. на реквізити відповідача тощо.

Крім того, не зрозуміло, навіщо позивач долучив до позову додатку «Паспорт споживчого кредиту» (кредитодавець ТОВ «Лінеруа Україна»), оскільки з цим кредитором відповідач також не укладала жодного договору, коштів не отримувала, підпис споживача у договорі за допомогою ЕЦП належить іншій особі ( ОСОБА_3 ).

Розрахунки боргу по двом договорам позики не містять підтвердження часткової сплати відповідачкою боргу за договорами, отже, такі суми боргу за договорами ОСОБА_1 не визнавалась.

Таким чином, позивач не підтвердив факт одержання відповідачем грошових коштів за вказаними договорами позик.

24.01.2023 року на адресу суду від ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» надійшла відповідь на відзив, в якій просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеними договорами позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував штрафних санкцій до боржника. Позивачем було надано всі документи по кредитних справах, які були передані йому первісними кредиторами. Отримані від первісних кредиторів розрахунки заборгованості містять підтвердження часткової сплати відповідачем боргу за договорами, що свідчить про визнання останньою заборгованості. Крім того, у разі, якщо ОСОБА_1 не отримувала повідомлення про зміну кредитора, вона, в силу вимог чинного законодавства, не позбавлялась обов`язку погашення заборгованості, а мала право погашати борг первісному кредитору.

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача ОСОБА_1 , не заперечує проти заочного розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 , суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Розглянувши позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договорами позики в розмірі 61 414,70 грн. та судових витрат, суд дійшов до такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що додатком до позову є копія договору позики від 14.04.2021 року №2126850, укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 , підписаний електронним підписом, відповідно до п. 2.1 якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язанні з виконанням цього договору.

Згідно з п. 2.3.3. зазначеного договору, сума позики складає 9 000 грн.

11.08.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу №11-08/2021, на підставі якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема, за договором позики від 14.04.2021 року №2126850.

Також, позивачем до позовної заяви долучено копію договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2020 року №9965198, укладеного між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , підписаний електронним підписом, відповідно до п. 1 якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно з п. 2 вказаного договору, сума позики складає 12 000 грн.

14.06.2021 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняло належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, за договором від .

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договорами позики, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь:

-заборгованість за договором позики від 14.04.2021 року №2126850 в сумі 23 590,70 грн., з них: 9 000 грн. за основною сумою боргу; 14 590,70 грн. за відсотками;

-заборгованість за договором позики від 30.08.2020 року № 9965198 в сумі 37 824 грн., з яких: 12 000 грн. за основною сумою боргу; 25 824 грн. за відсотками.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не залишала будь-яких заявок на отримання кредитів, не створювала особистий кабінет на електронному сервісі вказаних фінансових компаній, не надавала своїх персональних даних та згоду на їх обробку цим фінансовим установам, не ставила свій підпис (у т.ч. електронний, на договорах позик чи будь-яких документах), не здійснювала підтвердження будь-яких операцій з отримання грошових коштів за договорами. Відтак, укладення вказаних правочинів відбувалося поза волею відповідача.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та наявній в ній письмові докази, заслухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 переходила на сайти установТОВ «МАНІФОЮ» та TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», була ознайомлена з усіма істотними умовами договорів, підтвердила їх, вказала суму, яку вона хоче отримати та підписала вказані договори.

Також, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить відповідачу, а саме: відсутні докази на підтвердження реєстрації ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.

Також, суд звертає увагу, що у долученому до позову договору позики між ОСОБА_1 та TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» адреса проживання відповідача ( АДРЕСА_2 ) не відповідає дійсності. Тобто, взагалі зазначені неіснуючі анкетні дані.

Суд не приймає до уваги лист ТОВ ФК «Вей ФОР Пей» від 08.07.2022 року, яким позивач обґрунтовує перерахування коштів відповідачу за договором позики від 14.04.2021 року № 2126850, оскільки вказаний лист не підтверджує, що саме ОСОБА_1 за договором позики від 14.04.2021 р. № 2126850 та на картку відповідача було здійснене перерахування коштів у сумі 9 000,00 грн.

Судом було витребувано відповідну інформацію, але ухвала суду залишилася без відповіді, хоча її було отримано ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЛЕЙ».

Також, суд при розгляді справи по суті виходить з того, що матеріали справи не містять підтвердження перерахування первісним кредиторомTOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідачу грошових коштів в сумі 12 000,00 грн. за договором позики від 30.08.2020 року №9965198, а саме: відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку первісного кредитора в сумі 12 000 грн. на реквізити ОСОБА_1 .

Крім того, судом не приймається до уваги доданий позивачем до матеріалів справи додаток «Паспорт споживчого кредиту» (кредитодавець ТОВ «Лінеруа Україна»), оскільки зазначений договір містить підпис споживача за допомогою ЕЦП, що належить ОСОБА_3 , який не є стороною по справі. Незрозуміло, яким чином цей документ стосується відносин між сторонами у справі.

Надані позивачем розрахунки заборгованості за договорам позики від 14.04.2021 року №2126850, від 30.08.2020 року № 9965198 не містять підтвердження часткової сплати саме ОСОБА_1 заборгованості за вказаними договорами, про що зазначено у відповіді на відзив, а відповідачем та її представником такі суми боргу не визнавалися.

З огляду на викладене, оцінюючі наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 2 481 грн. покладається судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, адреса для листування: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.08.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод