Справа № 758/1608/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Д О Д А Т К О В Е)

06 квітня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Довгалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача Карнауха Володимира Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №758/1608/23,-

В С Т А Н О В И В:

27.03.2023 адвокат Карнаух В.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення у справі №758/1608/23 додаткового судового рішення про стягнення судових витрат.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20.03.2023 у справі №758/1608/23 позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Ошурко Микола Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Однак при ухваленні судового рішення судом не вирішено питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, про стягнення яких позивачем було заявлено вимоги.

Ухвалою судді від 28.03.2023 вказану заяву прийнято та призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20.03.2023 у справі №758/1608/23 позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Ошурко Микола Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 09.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №12733, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 19493,34 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Постановлено Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві дповернути ОСОБА_2 з державного бюджету частину судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 536,80 грн. згідно квитанції про сплату № 31161 від 30.01.2023.

Як вбачається із матеріалів справи, у позовній заяві позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

13.03.2023 представником позивача подано заяву про долучення доказів, серед яких надано до суду копію додаткової угоди №1 про надання правничої допомоги №24/01/23 від 24.01.2023, акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги та квитанцію до прибуткового касового ордеру №3 від 27.02.2023 на суму 4000,00 грн.

Водночас, як вбачається зі змісту рішення суду, питання щодо розподілу вказаних судових витрат судом не вирішувалось.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

В поданій заяві представник позивач просить стягнути на користь позивача з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження адвоката Карнауха В.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХС №000160 від 08.05.2018, видане на підставі рішення Ради адвокатів херсонської області №7 від 08.05.2018) як представника ОСОБА_2 підтверджуються ордером №1033345 від 31.01.2023.

Представництво інтересів ОСОБА_2 здійснювалось адвокатом Карнаухом В.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 24.01.2023, укладеним між Карнаухом В.В. та ОСОБА_2 .

Згідно з п.4.2., п.4.3. договору сторони погодили, що розмір гонорару за правову допомогу за цим договором становить 6000 грн. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін (сторонами).

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 27.02.2023 до договору про надання правничої допомоги №24/1/23 від 24.01.2023 внесено зміни до основного договору та пункт 4.2 викладено в такій редакції «Розмір гонорару складає 4000,00 грн.».

Актом приймання-передачі наданих послуг від 27.02.2023 сторонами узгоджено розмір гонорару в сумі 4000,00 грн.

Факт отримання вказаної суми грошових коштів Карнауха В.В. від свого довірителя ОСОБА_2 підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №3 від 27.02.2023.

Із урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 265, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ;

треті особи:

- приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Ошурко Микола Миколайович, місцезнаходження: АДРЕСА_2;

- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: 02068, м. Київ, пр. Григоренка, 15, прим. 3.

СуддяО. О. Ковбасюк