УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/7440/23

Номер провадження № 2/712/2458/23

15 вересня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Акатової Ю.А.

представника позивача Черевко Т.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Луніної К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Управління Служби безпеки України в Черкаській області до ОСОБА_1 , треті особи: Черкаська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи таким, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2023 року позивач Управління Служби безпеки України в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Гоголя, 240) звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: Черкаська міська рада (м. Черкаси, вул.. Б.Вишневецького, 36) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що розпорядженням начальника Управління Служби безпеки України в Черкаській області 17.01.2003 перед Черкаською міською радою порушено клопотання про включення до числа службових квартири АДРЕСА_2 . Рішенням Черкаської міської ради від 18.02.2003 № 76 указана квартира включена до числа службових. Розпорядженням Управління від 16.06.2015 № 17 квартира АДРЕСА_2 надана в користування ОСОБА_1 , на склад сім`ї з двох осіб: він, дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі наказу Управління від 16.07.2015 № 57 ОСОБА_1 , згідно з рішенням Черкаської міської ради від 08.12.2015 № 1345, видано спеціальний ордер № 066988 серія А від 09.12.2015 на право користування службовою квартирою зазначеним складом сім`ї. Службове житло виділено ОСОБА_1 в користування у зв`язку із переведенням його для подальшого проходження ним військової служби з Управління СБ України в Донецькій області до Управління Служби безпеки України в Черкаській області та незабезпеченням житлом в м. Черкаси. 17.12.2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було зареєстровано місце проживання за адресою службової квартири. Рішенням житлово-побутової комісії Управління від 28.12.2016 ОСОБА_1 зараховано на облік потребуючих поліпшення житлових умов співробітників Управління указаним складом сім`ї. 03.09.2021 ОСОБА_5 (перебуваючи у шлюбі з відповідачем) уклала договір купівлі-продажу № 9000 від 03.09.2021 квартири АДРЕСА_3 . 02.10.2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано, свідоцтво серії НОМЕР_1 . ОСОБА_5 здійснила перереєстрацію місця проживання за адресою придбаної в шлюбі квартирі. Наразі, в службовій квартирі зареєстрований лише ОСОБА_1 . Проведеним обстеженням житлових умов за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що в квартирі сам ОСОБА_1 не проживає, а житлову площу займають його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Згідно інформації Департаменту соціального захисту Черкаської міської ради батьки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_4 (мати) з 10.04.2022 перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та фактичним місцем поживання/перебування зазначають адресу: АДРЕСА_1 , тобто адресу службової квартири.

Згідно акту перевірку житлових умов службової квартири ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , встановлено, що фактично в квартирі проживають батьки відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Як пояснили батьки відповідача у спірній квартирі вони проживають понад рік (з 2022 року), їх син ОСОБА_1 проживає окремо від них з того часу як вони приїхали у м. Черкаси. Про вказаний факт ОСОБА_1 . Управління не повідомляв та дозволу на вселення батьків до службової квартири не отримував. Порядок користування службовими житловими приміщеннями в Службі безпеки України регламентовано Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житловими приміщень, затвердженої наказом СБУ від 06.11.2007 № 792 (далі - Інструкція № 792).

Пунктом 3.15. Інструкції № 792 передбачено, що співробітники та члени їх сімей знімаються з обліку у разі поліпшення житлових умов, унаслідок чого відпала потреба в наданні житла.

На виконання вимог вищевказаного Порядку, 09.06.2015 відповідач та його колишня дружина надали нотаріально посвідчену заяву про зобов`язання звільнити службову квартиру АДРЕСА_2 , у випадках визначених законодавством та відомчими нормативно-правовими актами та здати її представнику Управління за актом приймання-передачі у двомісячний строк з дати настання підстав.

Отже, 03.09.2021, з набуттям спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_4 , яка задовольняє потреби сім`ї із двох осіб у житловій площі за рівнем середньої забезпеченості у місті Черкаси (мінімальна житлова площа 8,5 кв.м, максимальна житлова площа 13,65 кв.м. на одну особу), виникли підстави до вивільнення (здачі) службової квартири АДРЕСА_2 у зв`язку з поліпшенням житлових умов відповідачем.

При цьому, зобов`язання, взяті відповідачем при отриманні службової квартири, не виконано.

Окрім того з оформленням розірвання шлюбу фактичні шлюбні відносини не були припинені. ОСОБА_1 проживає спільно з ОСОБА_6 в придбаній квартирі, що підтверджується рапортом від 10.06.2023. Указаним ним порушено право позивача на використання квартири за призначенням. Спірна квартира є службовим житлом і потреба у її подальшому використанні, як службової квартири не відпала, у зв`язку із існуючою потребою у забезпеченні службовим житлом військовослужбовців, які проходять військову службу і потребують його надання. При цьому, ОСОБА_1 , вже використав своє право на безоплатне забезпечення житлом під час проходження служби в органах СБ України. В період проходження військової служби в Краматорському міжрайонному відділі УСБУ в Донецькій області, ОСОБА_1 , на склад сім`ї трьох осіб дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 надано службову квартиру АДРЕСА_5 , яка була йому надана на підставі рішенням виконкому м. Краматорськ № 193 від 07.05.2003.

За клопотанням Управління СБУ в Донецькій області, рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 21.12.2011 № 1115, квартира виключена з числа службових і надана в постійне користування на указаний склад сім`ї.

09.02.2011 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано, що підтверджується рішенням суду м. Краматорськ.

15.02.2012 ОСОБА_1 розпорядився правом на безоплатно отриману від держави квартиру, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою, про те, що він отримав від своєї колишньої дружини ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 61600 (шістдесят одну тисячу шістсот гривень), що за курсом НБУ (на 15.05.2012) становить 7 тисяч доларів США в рахунок своєї частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 .

Таким чином, ОСОБА_1 в повній мірі використав своє право на забезпечення житлом від держави в період проходження військової служби.

Разом з тим, ОСОБА_1 перебуваючи в шлюбі з другою дружиною ОСОБА_5 , 03.09.2021 поліпшив свої житлові умови купівлею квартири АДРЕСА_4 в межах норми забезпеченості житловою площею в м. Черкаси.

Таким чином, у відповідача відпали підстави зайняття службової квартири АДРЕСА_2 .

Не дивлячись на те, що 22.10.2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано, квартира АДРЕСА_4 як набута в шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, а отже ОСОБА_1 має право на розподіл цього майна.

Таким чином використанням права на безоплатне отримання житла та наявне право на частку у спільній сумісній власності у ОСОБА_1 визначає, що правові підстави зайняття службовою квартирою припинені, у зв`язку з набуттям у спільну сумісну власність двокімнатної квартири АДРЕСА_3 .

Окрім того, як вбачається відсутня фізична потреба у використанні спірної квартири за призначенням, а саме для проживання самого ОСОБА_1 у зв`язку з наявним у нього статусу військовослужбовця Управління. У квартирі він не проживає, а використовує її для проживання осіб на яких квартира не була виділена. Вселення таких осіб проведено з порушення встановленого порядку.

При цьому, згідно інформації Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради батьки відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 01.03.2022 отримують допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 2000 грн. щомісячно, що свідчить про можливість у вказаних осіб орендувати житло у м. Черкаси.

Просить суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратив право проживання у службовій квартирі АДРЕСА_2 та виселити його з квартири АДРЕСА_7 .

04 серпня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі в розгляді справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

28 серпня 2023 року відповідач скерував до суду відзив на позовну заяву.

08 вересня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів від приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталії Василівни заяву ОСОБА_1 посвідчену реєстровим номером № 8998 від 03.09.2021 для проведення огляду. В обґрунтування клопотання посилався на те, що відповідачем до відзиву долучено к/к № 9000 від 03.09.2021 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , згідно п.п.6 п. 8 якого, чоловік покупця ОСОБА_9 повідомляє про те, що квартира набувається його дружиною ОСОБА_5 за рахунок її власних коштів та вважатиметься її особистою приватною власністю. З метою встановлення відсутності чи наявності частики відповідача на квартиру необхідно дослідити зміст заяви. Також у відзиві представник позивача вказує на те, що відзив відповідачем поданий після спливу встановленого судом строку 15 днів з дня отримання ухвали. Оскільки ухвала про відкриття провадження доставлена відповідачу у зареєстрований кабінет у підсистемі «Електронний суд» 04.08.2023р., перебіг строку для подачі відзиву розпочався 05.08.2023р. та останнім днем подачі відзиву був 21.08.2023р. (з урахуванням того, що 19.08.2023р. та 20.08.2023р. вихідні дні), однак відповідач безпідставно рахував днем початку строку для подачі відзиву 25.08.2023р., день отримання поштою копії позовної заяви з додатками. Крім того, згідно додатків до відзиву випливає, що відповідач, будучи обізнаний про відкриття провадження у справі, здійснював збирання доказів, а саме витяги з реєстру Краматорської територіальної громади від 04.08.2023р., витяг щодо відповідача 08.08.2023р., інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.08.2023р. Враховуючи подання відзиву після спливу встановленого судом строку вважала його доводи такими, що не підлягають врахуванню, також посилалась на правову позицію Верховного Суду у справі № 522/2042/22.

Відповідач та його представник адвокат Вакуленко О.П. просили продовжити відповідачу строк для подачі відзиву з метою не порушення принципу змагальності, вказавши, що відповідач внаслідок помилки рахував днем початку строку для подачі відзиву 25.08.2023р., день отримання поштою копії позовної заяви з додатками.

Представник позивача ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні заявлені клопотання підтримала, по суті клопотання відповідача про продовження строку для подачі відзиву заперечила.

Відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача адвокат Вакуленко О.П. підтримали клопотання про продовження строку для подачі відзиву та не заперечували по суті клопотання представника позивача про витребування документів.

Представник третьої особи Луніна К.В. підтримала клопотання представника позивача та заперечувала проти продовження відповідачу строку для подачі відзиву на позовну заяву.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, приходить до такого висновку.

Як передбачено ч. 5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 121 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У статті 122 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.( ч.2 ст.126 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. ( ч.2 ст.127 ЦПК України).

Згідно з ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Строк для подачі відзиву на позовну заяву встановлений в ухвалі про відкриття про вадження у справі від 04.08.2023р. - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала про відкриття провадження від 04.08.2023р. в день її постановлення доставлена відповідачу у зареєстрований кабінет у підсистемі «Електронний суд» і перебіг строку для подачі відзиву розпочався 05.08.2023р. та останнім днем подачі відзиву був 21.08.2023р. ( з урахуванням того, що 19.08.2023р. та 20.08.2023р. вихідні дні), отже відповідачем відзив направлений до суду поштою 25.08.2023р. після спливу встановленого судом строку для подачі відзиву.

Разом з тим, суд виходить з того, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 25 травня 2023 року у справі № 522/2042/22 суд встановив, що клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не містить посилань на причини та обставини, що об`єктивно перешкоджали та унеможливили подачу апеляційної скарги у визначений законом строк, оскільки повний текст оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції завчасно доставлено до електронної скриньки адвоката заявника, повноваження якого на здійснення представництва станом на момент ухвалення рішення та отримання його копії не були припинені.

Судом встановлено, що після отримання засобами 04.08.2023р. електронної пошти ухвали про відкриття провадження в справі відповідач здійснював дії щодо збирання доказів шляхом отримання витягів з державних реєстрів, а також для надання правничої допомоги 16 серпня 2023 року звернувся до Черкаського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, яким 16.08.2023р. за № 188 було видане доручення адвокату Вакуленку О.П. на представництво інтерсів відповідача. В подальшому відповідачем 25.08.2023р. поштою надісланий відзив на позовну заяву та 28.08.2023р. отриманий судом.

Копія відзиву відповідачем у встановленому законом порядку скерована позивачу, яким 04.09.2023р. надіслано поштою до суду відповіль на відзив, отриману судом 08.09.2023р.

Тобто, відповідачем в межах встановленого судом строку для подачі відзиву вчинені дії на отримання правничої допомоги для ефективної реалізації процесуальних прав та надання вказаної допомоги здійснювалось тільки в частині встановленого судом строку для подачі відзиву, тоді як судом у справі № 522/2042/22 враховувалось забезпечення заявника правничою допомогою упродовж повної тривалості строку для вчинення процесуальної дії.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для продовження відповідачу строку для надання відзиву для забезпечення ефективної реалізації позивачем процесуальних прав та відмови у задоволенні клопотання представника позивача про неврахування доводів відзиву на позов, що по суті є клопотанням про залишення відзиву без розгляду.

Суд також враховує, що продовження строку для подачі відповідачем відзиву не потягне невиправдане збільшення строку розгляду справи, оскільки відповідачем на даний час вчинена процесуальна дія з подачі відзиву, крім того це сприятиме у реалізації процесуальних прав обох сторін на обізнаність кожної з сторін щодо з`ясування правової позиції у спірних правовідносинах завчасно до початку розгляду справи по суті.

Разом з тим, надмірний формалізм у вирішенні вказаного питання може призвести до невиправданого обмеження відповідача у процесуальних правах при розгляді справи про визщнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У відповідності до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.3 ст.179 ЦПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу, зокрема щодо подання доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються аргументи учасника справи.

Суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника позивача в частині витребування у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталії Василівни копію нотаріальної справи по посвідченню договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , укладеного 03 вересня 2021 року, зареєстрованого за № 9000, оскільки представником позивача обгрунтовано, що вказані документи можуть мати доказове значення щодо підтвердження або спростування обставин, на які відповідач посилався у відзиві як на обгрунтування заперечень проти позовних вимог, також за законом позивач позбавлений можливості отримати матеріали нотаріальної справи в позасудовому порядку.

Питання щодо дослідження оригіналу письмового доказу може вирішуватись згідно ч.6 ст. 95 ЦПК України, а саме якщо учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність оригіналу поданої до справи копії письмового доказу.

Керуючись 84, 127, 179, 260-261, 352-354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити відповідачу строк для подачі відзиву на позов та відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про ззалишення без розгляду відзиву на позов від 25 серпня 2023 року.

Задоволити клопотання представника позивача про витребування доказів в частині витребування у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталії Василівни копію нотаріальної справи по посвідченню договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , укладеного 03 вересня 2021 року, зареєстрованого за № 9000.

Строк надання доказів встановити - 5 днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що в разі неможливості подати докази, які вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, особи зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О.М. Марцішевська

Повний текст ухвали виготовлено 18 вересня 2023 року.