Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадщину по праву спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадщину по праву спадкування за законом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,920 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0736 та автомобільного причепа ПГ А1, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позивач, його мати ОСОБА_5 та рідна сестра ОСОБА_6 є його спадкоємцями першої черги за законом, інші спадкоємці першої черги відсутні.

У встановлений законом строк, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, мати та сестра від належної частки спадщини відмовилися шляхом подачі нотаріусу письмової заяви. Однак позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з наявністю протиріч в правовстановлюючих документах.

В свідоцтві про народження позивача, його прізвище записано « ОСОБА_7 », по батькові « ОСОБА_8 », прізвище батька записано « ОСОБА_7 », ім`я « ОСОБА_9 » (українською мовою). В той же час інші правовстановлюючі документи (паспорт) свідчать про правильність написання прізвища позивача ОСОБА_10 , по батькові ОСОБА_8 . Записи в свідоцтві про народження здійснені з помилками, без урахування вимог перекладу прізвищ та імен з російської на українську мову.

У зв`язку з наявними протиріччями, нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо оформлення спадкових прав.

На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає:

-встановити факт, що позивач ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-визнати право власності на земельну ділянку площею 5,920 га, кадастровий номер :01:001:0736 та автомобільний причеп ПГ А1 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належали батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , по праву спадкування за законом.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяви, в яких прохають розглянути справу без їхньої участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком позивача, що підтверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 12); свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а. с. 8); свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а. с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а. с. 10).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач 19 квітня 2021 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_11 (а. с. 30).

Постановою нотаріуса від 14 березня 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачеві роз`яснено, що ним не надано документи, що підтверджують родинні зв`язки з померлим ОСОБА_12 (а. с. 53).

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач вважає себе спадкоємцем за законом майна померлого батька, у зв`язку із вказаними обставинами звернувся до суду.

З постанови нотаріуса від 14.03.2022 року вбачається, що перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину є непідтвердження родинних відносин зі спадкодавцем. Доказів, які б свідчили про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало померлому ОСОБА_4 , через інші підстави до суду не надано.

За таких обставин, за наявності перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину пов`язаних із підтвердженням родинних відносин, суд вважає, що звернення до суду із позовними вимогами про визнання права на спадкове майно, є передчасними. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, однак не вбачає підстав для вирішення питання про визнання за позивачем права на спадкове майно, оскільки спір щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після винесення обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_6 ), є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 квітня 2023 року.

Суддя Т.А.Ковальчук