печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року

Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань Сміян А.Ю.,

за участю:

представника позивача: Оберемка Р.А.,

представника відповідача-1: не з`явився,

представника відповідача-2: не з`явився,

представника відповідача-3: не з`явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Оберемка Романа Анатолійовича про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1, ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2, ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі - відповідач-3, ОСОБА_4 ), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 85 841 705,57 грн. на відшкодування шкоди пов`язаними особами банку, а також стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди та призначено підготовче засідання у справі на 11.01.2023 року.

У зв`язку з відрядженням головуючого судді судове засідання, призначене на 11.01.2023 року, знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 03.03.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 12.05.2023 року.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів у даній справі. У поданому до суду клопотанні про витребування доказів представник позивача просить витребувати:

- у Національного банку України - інформацію про те, які заходи та дії були вчинені власниками істотної участі АТ «Єврогазбанк» з метою запобігання настання неплатоспроможності АТ «Єврогазбанк»;

- у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - інформацію відносно підтвердження вини бенефіціарів АТ «Єврогазбанк» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у настанні неплатоспроможності АТ «Єврогазбанк» та відповідні підтверджуючі документи;

- у Київської міської прокуратури № 10 - інформацію про подані повідомлення відносно вчинених кримінальних правопорушень власниками та посадовими особами АТ «Єврогазбанк» та результати розгляду таких заяв з прийнятими процесуальними рішеннями;

- у Господарського суду м. Києва - копії документів із матеріалів справи № 910/6975/17, а саме: копію протоколу № 12/1 засідання Спостережної ради АТ «Єврогазбанк» від 28.04.2014 року про надання згоди на укладення договору купівлі-продажу автомобілів; копію плану заходів щодо усунення недоліків та порушень АТ «Єврогазбанк», погодженого рішенням правління АТ «Єврогазбанк» № 13 від 10.04.2014 року; копію листа від 02.06.2017 року; копію листа від 11.07.2017 року за підписом ОСОБА_5 ;

- у ДПС України індивідуальні номери платників податків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що причинно-наслідковим зв`язком заподіяння позивачу шкоди є невжиття пов`язаними особами банку (власниками істотної участі) заходів, направлених на збереження та забезпечення платоспроможності банку. З метою отримання вищевказаних доказів представником позивача направлялись запити до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Київської міської прокуратури № 10, Господарського суду м. Києва, проте на ці запити було отримано відмову у наданні запитуваної інформації.

У підготовчому засіданні представник позивача просив задовольнити клопотання про витребування доказів у даній справі.

У підготовче засідання відповідач-1, відповідач-2, відповідач-3 не з`явились; про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши клопотання представника позивача про витребування доказів та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як визначено у ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Предметом спору у даній справі є відшкодування шкоди пов`язаними особами банку. Підставою позову позивач зазначає те, що власники істотної участі не вжили своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку, внаслідок чого мають нести цивільно-правову відповідальність перед позивачем за завдану йому як кредитору банку шкоду.

Стосовно доказів, які представник позивача просить витребувати у Київської міської прокуратури № 10, суд зазначає наступне.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України)).

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Таким чином, матеріали кримінального провадження є інформацією з обмеженим доступом.

Отже, зазначені у клопотанні документи не можуть бути отримані в межах процедури витребування доказів, передбаченої ч. 1 ст. 84 ЦПК України, оскільки отримання такої інформації має здійснюватися у порядку тимчасового доступу до речей і документів, передбаченому главою 15 КПК України, з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 159, 160, 163 цього Кодексу, з огляду на обмеженість доступу до інформації такого характеру.

Стосовно доказів, які представник позивача просить витребувати у ДПС України, а саме індивідуальних номерів платників податків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

За положеннями ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», інформація про фізичну особу (персональні дані) - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію», інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних», використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону. Використання персональних даних володільцем здійснюється у разі створення ним умов для захисту цих даних. Володільцю забороняється розголошувати відомості стосовно суб`єктів персональних даних, доступ до персональних даних яких надається іншим суб`єктам відносин, пов`язаних з такими даними. Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

З огляду на наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що інформація, яку просить витребувати представник позивача, відноситься до інформації з обмеженим доступом (конфіденційної інформації); підстави, передбачені законом для витребування цієї інформації при розгляді даної цивільної справи, відсутні.

Стосовно доказів, які представник позивача просить витребувати у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суд зазначає наступне.

З копій листів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.11.2020 року, від 04.11.2020 року, від 05.11.2020 року, які додані представником позивача до клопотання про витребування доказів, вбачається, що інформація, яку просить витребувати представник позивача, зокрема, інформація відносно підтвердження вини бенефіціарів АТ «Єврогазбанк» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у настанні неплатоспроможності АТ «Єврогазбанк», була надана представнику позивача у зазначених листах. Зокрема, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вказав, що з огляду на те, що відповідно до ст. 2181 Кримінального кодексу України доведення банку до неплатоспроможності є кримінально караним діянням, то документом, яким може бути встановлено вину особи у вчиненні даного злочину, є відповідний вирок суду, який набрав законної сили, проте у Фонду відсутня інформація щодо наявності такого вироку відносно бенефіціарів АТ «Єврогазбанк».

З огляду на зазначене, витребування зазначеної інформації є недоцільним, оскільки у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутня інформація відносно підтвердження вини бенефіціарів АТ «Єврогазбанк» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у настанні неплатоспроможності АТ «Єврогазбанк».

Стосовно витребування інформації у Національного банку України та Господарського суду м. Києва, беручи до уваги предмет позову, обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами вони підтверджуються, суд дійшов висновку про те, що докази, які позивач просить витребувати, не можуть містити будь-яких даних на підтвердження фактичних обставини, що стосуються предмета доказування, а тому правового значення для вирішення спору по суті не мають.

При цьому, суд звертає увагу, що у господарській справі № 910/6975/17, копії матеріалів якої просить витребувати представник позивача, Господарський суд міста Києва вирішував спір за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича до Приватного підприємства «Юридичне бюро «АКВІТАНС» про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортних засобів.

Відтак, вбачається, що представник позивача у даній цивільній справі - адвокат Оберемко Роман Анатолійович був стороною у господарській справі № 910/6975/17 та має можливість ознайомитись з матеріалами справи самостійно, робити з них витяги, знімати копії з документів тощо. Позивач безпосередньо також має таке право, у разі, якщо суд вирішив питання про його права, інтереси та (або) обов`язки, що передбачено ч. 2 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України, про що Господарський суд міста Києва також повідомив позивачу у листі від 19.11.2020 року № 09-26/126, копію якого долучено представником позивача до клопотання про витребування доказів.

З огляду на викладене, клопотання позивача про витребування доказів у даній справі задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 5, 13, 84, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Оберемка Романа Анатолійовича про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - відмовити.

У відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Є.С. Хайнацький