У Х В А Л А

17.07.2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання: Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» Швець Оксани Юріївни про передачу за підсудністю справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» , треті особи на стороні відповідача : Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. , приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» , треті особи на стороні відповідача : Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. , приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Женева» Швець О.Ю. звернулася до суду з клопотанням про передачу зазначеної вище справи до Господарського суду міста Києва.

Обґрунтовуючи клопотання, посилалася на те, що відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Фінансова компанія «Женева», а тому зазначена справа підлягає передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Сторони в судове засідання не зявились.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши клопотання, матеріали справи в межах заявленого клопотання , дійшов наступного висновку.

Згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Фінансова компанія «Женева».

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з абз. 1 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Зазначена норма Кодексу містить вказівку на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ та процесуальне правило про передачу справ, стороною в яких є боржник, незалежно від юрисдикції цього спору.

Таким чином, суд зазначає, що хоча ЦПК Українине містить положень щодо дій суду у випадку відкриття стосовно боржника провадження з приводу банкрутства, проте такому випадку необхідно керуватись ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, який в контексті суті спору та обставин справи є спеціальним нормативно-правовим актом по відношенню до ЦПК України.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.01.20 справа № 607/6254/15-ц, суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Зі змісту норм Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Випадки передачі справ з одного суду до іншого при розгляді справи в порядку цивільного судочинства визначені ч.1 ст. 31 ЦПК України, згідно якої до підстав такої передачі відносяться наступні: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спір між сторонами є майновим спором, стороною у якому є ТОВ «Фінансова компанія «Женева».

Оскільки згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 відносно ТОВ «Фінансова компанія «Женева» відкрито провадження у справі про банкрутство, в силу норм ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України розгляд майнового спору, стороною в яких є ТОВ «Фінансова компанія «Женева» у справі про банкрутство, відноситься виключно до юрисдикції господарського суду, а тому справа підлягає передачі до Господарського суду міста Києва на розгляді якого перебуває справа № 910/14892/22 про банкрутство ТОВ «Фінансова компанія «Женева».

Керуючись ст. ст. 7, 19, 31, 261, 353 ЦПК України, ст. 20 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» Швець Оксани Юріївни про передачу справи за підсудністю - задовольнити.

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» , треті особи на стороні відповідача : Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. , приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Господарського суду міста Києва на розгляді якого перебуває справа № 910/14892/22 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева».

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі для відома.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца