Справа № 472/490/20
Провадження №6/472/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником

22 червня 2023 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

з участю секретаря

судового засідання - Горбаненка А.О.,

представника боржника - адвоката Губської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Кредит-Капітал" про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником по цивільній справі №472/490/20 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0075/82/0154154 від 26.01.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2023 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Кредит-Капітал" про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником на виконання рішення суду по цивільній справі №472/490/20 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0075/82/0154154 від 26.01.2017 року.

Заява обґрунтована тим, що 03 грудня 2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області ухвалено рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №014/0075/82/0154154 від 26.01.2017 року станом на 01.10.2021 року в розмірі 29 381 (двадцять дев`ять тисяч триста вісімдесят одна) гривня 99 (дев`яносто дев`ять) копійок (тіло кредиту), та стягнути судовий збір в розмірі 563 (п`ятсот шістдесят три) гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок.

13.12.2022 року між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення прав вимоги №114/2-56, відповідно до якого АТ "Райффайзен Банк" відступило ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №014/0075/82/0154154 від 26.01.2017 року, укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 .

З метою гарантії своєчасного, повного та реального виконання судового рішення заявник вимушений звернутись до суду з вказаною заявою для вирішення питання про заміну стягувача його правонаступником.

Представник заявника ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та витягом з електронної адреси. До суду 12.06.2023 року представник заявника ОСОБА_2 надала заяву, в якій просить заяву про заміну стягувача залишити без розгляду, а розгляд заяви проводити за її відсутності. Крім того, 21 червня 2023 року представник заявника ОСОБА_2 надала заяву, в якій повідомила суд, що заявник підтверджує факт повного виконання рішення суду боржником ОСОБА_1 , та зазначила, що в зв`язку з цим нею було подано заяву про залишення заяви про заміну стягувача без розгляду.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, забезпечив в судове засідання участь свого представника - адвоката Губської Ю.О., яка просила відмовити в задоволенні заяви про заміну стягувача, оскільки ОСОБА_1 повністю виконав рішення суду, а тому підстави для заміни стягувача відсутні.

Представник стягувача АТ "Райффайзен Банк" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надав заяву про розгляд заяви без участі представника стягувача.

Відповідно до ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про заміну стягувача у відсутність представника заявника ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", у відсутність боржника Мизгало О.С., та у відсутність представника стягувача АТ "Райффайзен Банк".

Суд, заслухавши пояснення представника боржника - адвоката Губської Ю.О., дослідивши заяву про заміну стягувача, дакази по даній заяві, матеріали цивільної справи № 472/490/20, встановив наступне.

Судом встановлено, що 03 грудня 2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області ухвалено рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №014/0075/82/0154154 від 26.01.2017 року станом на 01.10.2021 року в розмірі 29 381 (двадцять дев`ять тисяч триста вісімдесят одна) гривня 99 (дев`яносто дев`ять) копійок (тіло кредиту), та стягнути судовий збір в розмірі 563 (п`ятсот шістдесят три) гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок.

13.12.2022 року між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення прав вимоги №114/2-56, відповідно до якого АТ "Райффайзен Банк" відступило ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №014/0075/82/0154154 від 26.01.2017 року, укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 .

Отже, майно, права та обов`язки АТ "Райффайзен Банк" за Договором кредиту №014/0075/82/0154154 від 26.01.2017 року перейшли 13.12.2022 року до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", як до правонаступника.

12.01.2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, норма статті 442 ЦК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

До аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520 сво18).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

При вирішенні заяви про заміну стягувача суд керується принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, судом встановлено, що боржником ОСОБА_1 24.03.2023 року на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Кредит-Капітал" повністю погашена заборгованість за виконавчим листом в розмірі 29 381, 99 грн., та сплачено судовий збір в розмірі 563, 69 грн., тобто боржником повністю виконано рішення суду, що підтверджується оригіналом квитанції від 24.03.2023 року. Факт виконання рішення суду боржником також підтверджений і представником заявника в заяві від 21 червня 2023 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок, що «заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва».

Таким чином, оскільки рішення суду боржником виконане в повному обсязі, тобто було реалізовано завдання цивільного судочинства, передбачені частиною першою статті 2 ЦПК України, інших підстав заявник не вказав для заміни сторони у виконавчому документі, окрім як для виконання рішення суду, то за таких обставин, вказане рішення суду не підлягає примусовому виконанню.

З огляду на викладене та враховуючи, що оскільки єдиною метою для заміни стягувача заявником вказано примусове виконання рішення суду, а судом встановлено, що рішення суду боржником виконане в повному обсязі, беручи до уваги, що подавши до суду заяву про залишення заяви без розгляду, представник заявника фактично відмовився підтримувати заяву про заміну стягувача, то за таких обставин, суд вважає вимоги поданої заяви необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 442 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Кредит-Капітал" про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником по цивільній справі №472/490/20 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0075/82/0154154 від 26.01.2017 року.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали суду виготовлено 28 червня 2023 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко