Справа № 727/2329/21
Провадження № 6/727/44/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Дмитрюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці подання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталія Кириловича, де стягувачем виступає Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

26.04.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із поданням, де стягувачем виступає Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Посилається на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №68165658 щодо стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованості за кредитним договором №б/н від 27.06.2017 року в розмірі 296331,39 гривень на користь АТ КБ «ПриватБанк»; стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судового збору в сумі 4444,97 грн. на користь АТ КБ «Приватбанк» (виконавчий лист №727/2329/21 виданий 20.07.2021 року Шевченківським районним судом м. Чернівці).

Вказує, що відповідно до заяви стягувача залишок заборгованості за вказаним кредитним договором становить 230909,24 грн.

Стверджує, що 13.01.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вважає, що боржник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про початок примусового виконання рішення суду, оскільки 15.01.2022 року боржнику ОСОБА_1 було спрямовано копію вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2022 року, за адресою зазначеною у виконавчому документі.

Вказує, що на даний час повідомлень про виконання боржником зобов`язання стягувачем на його адресу не спрямовувалось.

Зазначає, що проведення перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 за адресою його проживання, в разі виявлення майна боржника, забезпечить належне виконання рішення суду.

Стверджує, що 16.02.2023 о 12:00 годині ним було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_2 відмовила приватному виконавцю у наданні доступу до вказаної квартири для опису та арешту майна визначеного виконавчим документом, про що складено відповідний акт від 16.02.2023 року.

Вказує, що приватним виконавцем 17.02.2023 року надіслано боржнику ОСОБА_1 вимогу виконавця про забезпечення доступу до квартири АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності боржника, на 11:00 годину 24.02.2023 року для проведення виконавчих дій, зокрема перевірки майнового стану та складання акту опису та арешту.

Зазначає, що відповідно до поштового повідомлення - вимога виконавця від 17.02.2023 не була вручена боржнику.

Стверджує, що ним повторно 24.02.2023 року о 11:00 годині було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , однак провести опис та арешт квартири боржника не вдалось, тому, що власник квартири не допустив приватного виконавця для проведення опису та арешту майна визначеного виконавчим документом, про що складено відповідний акт від 24.02.2023 року.

Вказує, що чинне законодавство України передбачає надіслання копії постанов державного виконавця та інших документів виконавчого провадження боржнику за адресою, яка зазначена у виконавчому листі.

Вважає, що повідомлення боржника про початок примусового виконання рішення не пов`язується із отриманням постанови.

Зазначає, що його виходи, які відбувались 16.02.2023, 24.02.2023 за адресою: АДРЕСА_1 виявились безрезультатними з огляду на відмову на огляд вказаного приміщення особи, яка перебувала в зазначеному приміщенні за вищевказаною адресою.

За таких умов, здійснити опис та арешт майна боржника виявилось неможливим, в результаті чого виконавчий лист №727/2329/21, що виданий 20.07.2021 року Шевченківським районним судом м. Чернівці залишився невиконаним.

Стверджує, що необхідність примусового проникнення в житло полягає у виконанні обов`язку виконавця, здійснити опис та арешт майна боржника для задоволення вимог стягувача та виконання рішення суду.

Вказує, що ним вживались усі методи та заходи виконання виконавчого документа, які не потребують проникнення до житла боржника, а тому вважає, що виконати рішення можливо виключно за умови проникнення до житла боржника з метою проведення опису та арешту майна боржника, як заходом забезпечення виконання зобов`язання перед стягувачем.

На основі викладеного, просить суд надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Чернівецької області Коломійцю Віталію Кириловичу на примусове проникнути до житла, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою проведення опису та арешту майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ),

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. не з`явився, однак до його початку спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги подання підтримує.

Інші учасники процесу в судове засідання не викликалися відповідно до вимог ст. 439 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали подання, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що в приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. на виконанніперебуває виконавче провадження №68165658 з примусового виконання виконавчого листа №727/2329/21, виданого 20.07.2021 року Шевченківським районним судом м.Чернівці, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.06.2017 року в розмірі 296331,39 гривень на користь АТ КБ «ПриватБанк»; стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 4444,97 грн. на користь АТ КБ «Приватбанк» (а.с.182).

13.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №68165658) (а.с.196), яка згідно наявного в матеріалах справи листа від 13.01.2022 року (а.с.195) та копії чеку АТ «Укрпошта» (а.с.197) 15.01.2022 була року спрямована стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» та боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до акта приватного виконавця від 16.02.2023 року (а.с.198) приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. було здійснено вихід за адресою проживання боржника, з метою опису та арешту майна боржника, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , однак виконавця в приміщення зазначеної квартири не було допущено громадянкою ОСОБА_3 ..

Також, згідно з наявними в матеріалах справи копіями вимоги №334 від 17.02.2023 року (а.с.199) та акта приватного виконавця від 24.02.2023 року (а.с.200), приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. було здійснено вихід за адресою проживання боржника, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , однак виконавця в приміщення зазначеної квартири не було допущено.

Так, статтею 30 Конституції України закріплює принцип недоторканності житла. Не допускається проникнення в житло або інше володіння особи, проведення в них огляду не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Означені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Згідно статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно пункту дванадцятого частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук дитини чи про постановляння вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або іншої особи.

Між тим, виходячи зі змісту статті 439 ЦПК України, примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), можливе лише у разі, якщо боржник чи інша особа ухиляється або перешкоджає державному виконавцю у його вільному доступі до житла чи іншого володіння особи з метою провести виконавчі дії. Визначальним при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до іншого володіння боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення перевірки майнового стану боржника. Отже, виконавець, звернувшись до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, має довести, що в даному випадку єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до іншого володіння боржника для перевірки його майнового стану.

Суд, вивчивши матеріали подання, приходить до висновку, що виконавцем не доведено суду, що боржник перешкоджає доступу виконавцю до житла, іншого приміщення, чим перешкоджає виконавчим діям.

Зокрема, у матеріалах подання відсутні докази вручення вимоги виконавця як боржнику ОСОБА_1 , так і іншим особам, чиї речі знаходяться в цьому житлі.

А також, належних доказів щодо отримання боржником ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження матеріали подання не містять.

При цьому, приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. стверджує, що ним направлялись копії вимог боржнику ОСОБА_1 по його зареєстрованому місцю проживання, які повернулись з поштовою відміткою про невручення зазначених вимог боржнику ОСОБА_1 .

Разом з цим, приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. суду не було надано доказів спрямування та невручення боржнику ОСОБА_1 вищевказаних вимог.

Зазначене, також свідчить про неналежне повідомлення з цього приводу боржника ОСОБА_1 .

При цьому,згідно прилучених до матеріалів подання актів державного виконавця взагалі не вбачається, що боржником ОСОБА_1 були здійсненні будь-які перешкоди в проникненні у вищезазначену квартиру АДРЕСА_2 . А також, ці акти не містять прізвищ понятих, в присутності яких вони складались.

Крім цього, приватним виконавцем не надано доказів відносно того, що стягнення вищевказаної заборгованості у розмірі 230909,24 гривень з боржника ОСОБА_1 шляхом проникнення в його житло являється єдиним можливим засобом виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталія Кириловича, де стягувачем виступає Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 є передчасним; при цьому, зазначені виконавцем перешкоди в проникненні до житла, на думку суду, є недоведеними, а тому в задоволенні зазначеного подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.30 Конституції України, ст.439 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталія Кириловича, де стягувачем виступає Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: