Дата документу 10.07.2023Справа № 643/8545/20
Провадження № 2/554/6325/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, в якій просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 66 178,73 грн., 3% річних в сумі 2485,25 грн., інфляційні втрати в сумі 5391,80 грн., та судовий збір в сумі 2102 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги теплопостачання, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005року №630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають відповідачі. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати зазначених послуг відповідачами станом на 01.11.2019 року виникла заборгованість у розмірі 66 178, 73 грн., що утворилася за період з 01.09.2011 року по 31.10.2019 року, сума 3% річних складає 2485,25 грн.,інфляційні втрати - 5391,80 грн.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 02.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачі подали до суду відзив, в якому просили застосувати наслідки позовної давності в розумінні ст.ст.256-267 ЦК України. Зазначили, що позивач, не маючи належно оформленого письмового типового договору між ним та божниками, намагається обійти вимогу законодавства та за допомогою введення в оману суду протиправно стягнути кошти з боржників. Крім того, згідно наданої в якості доказу відомості нарахування і сплати за теплову енергію позивачем зазначено, що в період з 01.09.2011 року по 31.10.2019 року утворилася заборгованість нарахована на 3-х боржників, але позивач намагається стягнути всю суму позову лише з боржника 1 та боржника 2. Договір від позивача на адресу боржників не надходив, доказом чого є відсутність доказів протилежного у матеріалах справи. Докази звернення боржників по справі з заявою до позивача про відкриття яких-небудь рахунків відсутні в матеріалах справи.

Сам по собі розрахунок заборгованості, зроблений позивачем, не може бути єдиним доказом наявності заборгованості та її розміру. Позивач нарахував відповідачам до сплати вартість комунальних послуг згідно тарифів, встановлених органом державної влади, існування якого не передбачено законами України, створення і наділення повноваженнями якого було здійснене всупереч Конституції України.

З огляду на вищенаведене, вважають дії позивача незаконними та протиправними, враховуючи намагання стягнути нараховану заборгованість на 3-х осіб з двох відповідачів; враховуючи недоведеність формування ціни та тарифів за вказані вище послуги; враховуючи намагання стягнути кошти поза межами строку позовної давності (а.с.26-40).

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити повністю. Зазначив, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, само собою, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно акту підключення/відключення від 17.10.2018 року №175/19327, акту підключення/відключення від 10.04.2019 року №175/20873, підключення/відключення від 10.04.2019 року №175/20873, акту підключення/відключення від 16.10.2019 року №175/23221, акту підключення/відключення від 09.04.2020 року №175/24483, акту підключення/відключення від 20.10.2020 року №175/26682, акту підключення/відключення від 12.04.2021 року №175/28423 послуга відповідачам надавалася. З огляду на наведені доводи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є безпідставними та не відповідають дійсності.

Відповідачі у своєму відзиві не спростували того факту, що вони не є споживачами послуг, які надає КП «Харківводлоканал». Розрахунок заборгованості, що міститься в матеріалах справи є належним доказом нарахування плати та існування заборгованості та в повній мірі відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». У відповідачів існують зобов`язання по сплаті за надані послуги, що підтверджується в першу чергу реєстрацією за місцем проживання та наданими послугами. З розрахунку, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що відповідачі проводять оплати з наданих послуг (а.с.57-58, 18-19).

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московськогорайонного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27.04.2023 року прийнято до провадження позовну заяву та вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» до суду не з`явився, в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Відповідачі до суду повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим, у відповідності до ст.ст.211,223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність сторони позивача та відповідачів, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , за якою позивачем надаються послуги з теплопостачання та підігріву води.

Згідно наданих КП «Харківські теплові мережі» розрахунків, заборгованість за надані послуги утворилась за період з 01.09.2011 року по 31.10.2019 року та станом на 01.11.2019 року складає 66 178, 73 грн.

В своєму відзиві відповідачі просили застосувати наслідки сплину строку позовної давності та відмовити в стягненні платежів за межами трирічного строку.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідачами не заперечується факт надання підприємством послуг з теплопостачання та гарячої води за місцем їх реєстрації та факт утворення заборгованості внаслідок не здійснення ними своєчасної оплати за надані послуги.

Матеріалами справи доводиться, що КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду утравні 2020 року та просить в своїх вимогах стягнути заборгованість за період з 01.09.2011 року по 31.10.2019 року .

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Враховуючи заявлене відповідачами клопотання про наслідки сплину позовної давності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для його задоволення на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України та застосування позовної давності щодо платежів, заборгованість по яким виникла за межами трирічної позовної давності, у зв`язку з чим до стягнення підлягає лише заборгованість, яка виникла за три попередні роки, що передували зверненню до суду, тобто з листопада 2016 року по жовтень 2019 року.

Враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості по оплаті за послуги з теплопостачання, за період трирічної позовної давності, тобто з листопада 2016 року по жовтень 2019 року, розмір заборгованості складає 40 861,33 гривень (а.с.6).

Таким чином, розмір заборгованості який підлягає стягненню в межах 3 річного строку позовної давності становить 40 861,33 гривень.

Що стосується стягнення штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, позивач надав розрахунок про стягнення 3% річних в сумі 2485,25 гривень, інфляційних втрат в сумі 5391,80 гривень.

Зважаючи на вищевикладене, вказані санкції підлягають стягненню за період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року, тобто в сумі 5391,80 гривень інфляційні втрати та 2485,25 гривень 3% річних.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 40 861,33 гривень, 3% річних в сумі 2485,25 гривень, інфляційні втрати в сумі 5391,80 гривень. В іншій частині позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Посилання відповідачів в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог на відсутність договору між сторонами суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 у справі №642/2858/16).

Наявність договірних відносин між сторонами у справі не встановлена, проте, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі.

При зверненні до суду, позивачем пред`явлені ним вимоги мотивовані тим, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг.

Таким чином, оскільки відповідачі не надали належних і допустимих доказів того, що у квартирі відсутнє централізоване опалення, а також доказів того що вони не отримували послуг з утримання будинків та прибудинкової території, суд дійшов висновку, що у сторін склалися фактичні договірні відносини за відсутності письмового договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Судові витрати підлягають розподілу між сторони згідно ст.141 ЦПК України.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, а саме на 65,81%, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1383,33 гривень (2102 х 2102 грн.) по 691,67 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст. 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: 61037, м.Харків, вул.Мефодіївська,11, , заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 40 861,33 гривень, 3% річних в сумі 2485,25 гривень, інфляційні втрати в сумі 5391,80 гривень, а також повернення судового збору в розмірі 1383,33 гривень по 691,67 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач:Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: 61037, м.Харків, вул.Мефодіївська,11, ;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя А.М.Чуванова