Провадження №2/359/1141/2023 Справа №138/1887/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Дьяченку В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа,яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2017 року Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син - ОСОБА_5 ..

У серпні 2022 року відповідачем вчинено подружню зраду та наголошено на не бажанні продовжувати спільне подружнє життя, у подружжя відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов?язки з ведення спільного господарства а від так подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. Починаючи з 24.02.2022 року спільного господарства між сторонами не ведеться, в спільному помешканні не проживають, тому позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам спільної дитини.

З лютого 2022 року син - ОСОБА_5 постійно проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , а також перебуває на постійному утриманні позивача.

На даний час дитина потребує особливого догляду, а також спостереження в лікарів через виявлення відхилення в фізіологічному розвитку хребта дитини, та за консультативним висновком лікарів було рекомендовано курс масажів, плавання, та інші необхідні процедури які б сприяли належному розвитку неповнолітнього сина, а тому вважає за необхідне визначити місце проживання сина ОСОБА_5 разом з позивачем, тобто разом з матір?ю ОСОБА_2 за вищевказаною адресою.

Крім того позивач зазначає, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає фактично з кінця лютого 2022 року, стабільно матеріально не забезпечує. Відповідач є працездатною особою та отримує в середньому від 25 000 грн.00 коп. до 30 000 грн. 00 коп. на місяць, а тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі по 6 500 грн. на дитину щомісяця.

У зв`язку з чим позивач просить суд розірвати шлюб між нею - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_2 »; встановити місце проживання дитини малолітнього ОСОБА_5 разом з матір?ю ОСОБА_2 та стягнути аліменти з ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі 6 500 грн. 00 коп. (шість тисяч п?ятсот грн. 00 коп.) щомісяця.

Крім того просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, судовий збір, в розмірі 992 грн. 40 коп.

Ухвалою судді Могилів-Подільсьокого міськрайонного суду від 05.10.2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області справу було передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2023 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, просив суд задовольнити її у повному обсязі.

24.10.2022 року позивач на адресу суду надіслала уточнену позовну заяву, у якій просила суд стягнути з ОСОБА_3 судові витрати та судовий збір в розмірі 1984 грн. 80 коп. на користь ОСОБА_2 (а.с.37-54).

31.10.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить суд не надавати строк на примирення, оскільки не має наміру зберігати шлюб. Позовні вимоги у частині аліментів визнає частково, визнає свій обов`язок сплачувати аліменти, не погоджується з їх розміром та способом його визначення, просить стягнути аліменти у розмірі частки від доходу. У задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання дитини відмовити. Судові витрати, понесені позивачем розділити між сторонами порівну (а.с.55-76).

29.11.2022 року позивач надіслала відповідь на відзив, у якому заперечує проти доводів відповідача наведених у відзиві на позов. Просить задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 96-103).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.150-151).

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.07.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 33. Після реєстрації шлюбу у подружжя прізвище - ОСОБА_2 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 08.07.2017 року, серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.7).

15.12.2017 року від даного шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_5 , що вбачається з копії свідоцтва про народження від 15.12.2017 року, виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 5237, серія НОМЕР_2 (а.с.8).

У матеріалах справи містяться консультаційний висновок спеціаліста від 19.08.2022 року, згідно якого ОСОБА_5 встановлено діагноз - плоскостопість, сколіотична постава та була рекомендована консультація невролога, реабілітолога, кірм того рекомендовано плавання, масаж (а.с. 17). З консультативного висновку дитячого невролога від 19.08.2022 року вбачається, що ОСОБА_5 встановлено, що на час огляду нервової патології не виявлено, психомоторний розвиток за віком, сколіотична постава, установче лівобічне положення голови. (а.с.18).

01.10.2022 року ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_8 уклали договір, за яким ОСОБА_2 доручає,а ФОП ОСОБА_8 приймає на себе обов`язки у наданні послуг з проведення навчально-тренувальних занять, фізкультурно-оздоровчих заходів для ОСОБА_5 . Відповідно до п. 2.1. розмір договірної ціни згідно цього договору становить 3600,00 грн. Дана обставина підтверджується копією договору № 13/10-22 від 01.10.2022 року (а.с.39).

У матеріалах справи містяться квитанції про оплату абонементу за басейн за ОСОБА_5 (а.с.40), рахунок на сплату харчування дитини в дитячому закладі (а.с.43 зворот, 44 зворот)

У матеріалах справи містяться квитанції, що підтверджують оплату ОСОБА_2 за комунальні платежі (а.с.114-117)

З довідки № 63/22 від 12.10.2022 року виданої ОСОБА_3 вбачається, що він працює в ТОВ «Асканія-Пак» з 04.10.2021 року за основним місцем роботи та займає посаду оператора пакувальних автоматів дільниця «Паста», його загальна сума доходу у вигляді заробітної плати за період з 01.10.2021 року по 30.09.2022 рік склав 61555,26 грн.(а.с.66).

У матеріалах справи містяться квитанції, що підтверджують переведення коштів відповідачем на утримання сина (а.с.67-69).

З рішення № 416 від 24.11.2022 року про надання суду висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, виконком міської ради вирішив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.91).

Відповідно до ст.ст. 104, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують, наміру до примирення не заявили, продовжувати подальше спільне життя не бажають, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов у частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позивач просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі -6500,00 грн., відповідач позовні вимоги у частині стягнення аліментів визнав частково, а саме у розмірі частки від його доходу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини та у відповідності до ст. 182 СК України, стан здоров`я та матеріальне положення дитини, а також той факт, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2752,88 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Це відповідатиме, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

При визначенні місця проживання дитини суд виходить з врахування найкращих інтересів дитини, враховуючи всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17 (провадження № 61-14041св19) зазначено, що питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

Статтею 141 СК України врегульовано, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Положеннями ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином враховуючи інтереси дитини, її вік, висновок органу опіки та піклування, суд прийшов до висновку, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, тому позовні вимоги слід задовольнити та визначити місце проживання дитини разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

При цьому суд вказує на те, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання останнього з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно нього та участі у його вихованні.

Стосовно розподілу судових витрат, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог судового збору у розмірі у розмірі 1984,80 грн., іншу половина судових витрат в розмірі 992,40 грн. стягнути з відповідача на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 141, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа,яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 08.07.2017 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис №33 розірвати.

Встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2752,88 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.08.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення складено 12.06.2023 року.

Суддя С.С. Чирка