Ухвала

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 752/23412/18

провадження № 61-3769ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтомото», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко Валентина Онисимівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуд Лариса Миколаївна, Міністерство закордонних справ України, про визнання недійсним заповіту, довіреності, договору комісії, договору купівлі-продажу, повернення автомобіля,

встановив:

16 березня 2022 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Вадовський В. С. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. ОСОБА_1 необхідно було зазначити ціну позову щодо вимоги майнового характеру та у разі необхідності доплатити в цій частині різницю судового збору, розмір якого має бути визначено відповідно до вимог закону, а також визначитись з колом учасників справи та надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 березня 2023 року представником заявника подано до суду касаційну скаргу в новій редакції, у якій заявник визначилась з колом учасників справи.

Щодо сплати судового збору, то представником заявника зазначено, що він був сплачений у належному розмірі. Зокрема, у новій редакції касаційної скарги вказано, що у листопаді 2018 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог та витребування доказів, згідно з якою до вимоги про визнання заповіту недійсним було додано вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, яку позивач вважала вимогою майнового характеру. Також зазначено, що в подальшому ОСОБА_1 звернулась зі ще однією заявою про збільшення позовних вимог, додавши ще дві вимоги немайнового характеру про визнання недійсною довіреності та про визнання недійсним договору комісії, за які доплатила судовий збір у розмірі 1 536, 80 грн.

З огляду на наведене, представник заявника вказує, що розмір судового збору за подання позовної заяви (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог) становив 11 051, 60 грн, а тому судовий збір за подання касаційної скарги становить 22 103, 20 грн.

Представник заявника розрахував судовий збір за подання касаційної скарги, виходячи з того, що позивачем було заявлено три вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру.

Проте Верховний Суд з указаним не погоджується та звертає увагу заявника та його представника на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З судових рішень у справі № 752/23412/18, оприлюднених у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що предметом позову у цій справі є чотири вимоги немайнового характеру (про визнання недійсним заповіту; про визнання недійсною довіреності; про визнання недійсним договору комісії; про визнання недійсним договору купівлі-продажу) та одна вимога майнового характеру (про повернення у власність транспортного засобу).

Позовну вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу заявник та її представник помилково вважають такою, що носить майновий характер, оскільки у даному випадку вимогою майнового характеру є вимога про повернення у власність автомобіля.

Отже, ураховуючи вимоги позовної заяви, ціну позову та вимоги касаційної скарги, заявнику слід було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у загальному розмірі 23 258, 40 грн, з яких 5 638, 40 грн за чотири вимоги немайнового характеру (1 762, 00 грн * 0, 4 * 4 * 200 %) та 17 620, 00 грн за одну вимогу майнового характеру (8 810, 00 грн (судовий збір при поданні до суду позовної заяви в частині вимоги майнового характеру з огляду на ціну позову підлягав сплаті у максимальному розмірі) * 200 %).

Крім того, Верховний Суд зауважує, що обізнаність заявника про те, що предметом позову є саме чотири вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру та про необхідність сплати судового збору саме за таку кількість вимог у загальному розмірі 23 258, 40 грн підтверджується ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2021 року про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без руху (касаційне провадження № 61-3699ск21), яку заявником було виконано, про що зазначено в ухвалі Верховного Суду від 02 квітня 2021 року про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 29 березня 2023 року, оскільки судовий збір сплачено не в повному обсязі.

З огляду на зазначене, недоліки касаційної скарги в повному обсязі не усунуто.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

З урахуванням викладеного, оскільки недоліки касаційної скарги, вказані в ухвалі Верховного Суду від 29 березня 2023 року, в повному обсязі не усунуто, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтям 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2023 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов