1Справа № 335/416/23 2/335/776/2023
26 квітня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У п. 2 Договору визначено дані щодо об`єкту оренди, його вартості, строк оренди, розмір щомісячного погодженого сторонами платежу, а саме, строк оренди майна за договором складає 24 місяці, щомісячний платіж за договором складає 2039 грн., вартість об`єкта оренди при його викупі за 24 місяці складає 48 936 грн. При цьому, сплата орендної плати у розмірі 2039 грн. здійснюється орендарем до 27 числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладання договору протягом усього строку оренди.
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, не вносить орендні платежі визначені п. 3 Договору та розділу 5 Правил надання майна в оренду, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість по сплаті орендних платежів у сумі 12 234 грн.
Відповідно до п. 3 Договору та п. 8.4. Правил надання майна в оренду за прострочення орендних платежів орендар має право нараховувати орендарю пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми оренди за цим договором. Згідно п. 8.5. Правил, у разі нездійснення оплати Орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення Договору, Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до факту дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату та додатково сплатити штраф у розмірі 50% від вартості об`єкта оренди, визначеної відповідно до п. 1.3. договору та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною відповідно до п. 1.3. договору, або повернути об`єкт оренди.
Враховуючи викладені обставини, у відповідача станом на 28.01.2022 утворилась заборгованість у розмірі 73 281,66 грн., яка складається із: суми прострочених орендних платежів - 12 234 грн., суми пені за прострочення орендні платежі - 5 994,66 грн., суми штрафу за розірвання договору (50% вартості об`єкта оренди - 6 117 грн., суми вартості об`єкта оренди - 48 936 грн.
Ухвалою судді від 17.01.2023 витребувано у Національної соціальної сервісної служби України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб щодо відповідача ОСОБА_1 .
Згідно відповіді Національної соціальної сервісної служби України від 18.01.2023, станом на 18.01.2023 інформація про ОСОБА_1 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб відсутня.
Згідно відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 13.02.2023, за наявними у Департаменті даними, місце реєстрації ОСОБА_1 не встановлено.
Згідно матеріалів справи, зокрема документів, які надавалися відповідачем при укладенні договору, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .
Відповідно до розпорядження голови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02.09.2014 «Про визначення територіальної підсудності справ», територіальну підсудність справ Сніжнянського міського суду Донецької області визначено Куйбишевському районному суду Запорізької області.
Враховуючи те, що адреса місця проживання відповідача ОСОБА_1 знаходиться у межах територіальної юрисдикції Куйбишевського районного суду Запорізької області, який на даний час не здійснює свою діяльність, з урахуванням розпорядження голови Верховного суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області», зазначена справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Ухвалою судді від 07.03.2023 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 03.04.2023, яке було відкладено на 26.04.2023, через першу неявку у судове засідання відповідача.
Учасники справи у судове засідання, призначене на 26.04.2023 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,
Виклик відповідача у судові засідання здійснювався відповідно до положень ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Від відповідача відзиву на позов, а також будь-яких заяв по справі не надходило.
Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Будинок Комфорту», в якому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У позові представник позивача зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення заочного рішення він не заперечує
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у ній матеріалів, та за згодою представника позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.
Пунктом 2 договору оренди з викупом встановлено, що орендар має право достроково викупити об`єкт оренди. У разі здійснення викупу протягом третього місяця оренди (не пізніше спливу 90 днів від дати укладення договору), викупна вартість об`єкта оренди складатиме 14 700 грн., у тому числі ПДВ 2 450 грн., при цьому сплачені орендарем орендодавцю платежі враховуються в якості часткової оплати зазначеної суми. Якщо орендар не здійснює викуп об`єкта оренди в перші 90 днів оренди, то він втрачає право на наведені в цьому пункті умови і подальший достроковий викуп може бути здійснений лише за загальними правилами, а саме за умови дострокового погашення орендної плати та викупу об`єкта оренди відповідно до його дійсної вартості, що складає 48 936 грн., у тому числі ПДВ 8 156 грн.
Із п. 3 договору оренди з викупом слідує, що передача об`єкта оренди орендодавцем і приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання орендарем об`єкту оренди у користування. Передача об`єкта оренди може здійснюватися у магазинах орендодавця, через кур`єрів орендодавця, а також з використанням логістичних операторів, в тому числі через оператора поштового зв`язку «Нова пошта».
Цим же пунктом договору передбачено, що орендна плата у розмірі 2 039 грн (в тому числі ПДВ 339 грн. 83 коп.) здійснюється орендарем до 4-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяці, де днем внесення останнього платежу є 04 червня 2023 року.
Згідно п. 4 договору оренди з викупом, за прострочення орендних платежів орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором.
За змістом п. 6 договору оренди з викупом викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів відповідно до пунктів 2 - 4 цього договору.
05 червня 2021 року ОСОБА_1 одержала ноутбук через оператора поштового зв`язку «Нова пошта» та 07 липня 2021 року внесла один платіж за договором оренди з викупом у розмірі 2 039 грн.
Станом на 28 січня 2022 року ТОВ «Будинок Комфорту» нарахувало ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 73 281,66 грн., яка складається із: суми прострочених орендних платежів - 12 234 грн., суми пені за прострочення орендні платежі - 5 994,66 грн., суми штрафу за розірвання договору (50% вартості об`єкта оренди - 6 117 грн., суми вартості об`єкта оренди - 48 936 грн.
Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон №675-VIII) визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;
Як передбачено ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Із положень ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII слідує, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
За змістом ч. 11 ст. 11 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.
В силу ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону №675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.
Із положень ст. 759 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар.
Такий договір є змішаним договором, оскільки він містить елементи купівлі-продажу та майнового найму. Договір найму-продажу між фізичною та юридичною особою має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Сторони вправі укласти договір найму-продажу в електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір оренди з правом викупу, за умовами якого ТОВ «Будинок Комфорту» передало ОСОБА_1 ноутбук у користування з правом викупу його за 48 936 грн., а відповідач зобов`язалась оплатити товар із розстроченням платежу протягом 24 місяці.
ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 уклали договір оренди з правом викупу шляхом обміну електронними повідомленнями і підписали електронну форму цього договору за допомогою електронного підпису.
Водночас ТОВ «Будинок Комфорту» обґрунтувало свої вимоги тим, що умови укладеного сторонами договору оренди з правом викупу встановлені Правилами надання майна в оренду.
Правила надання майна в оренду визначають, у тому числі, форму договору, порядок його укладення, виконання та розірвання, права та обов`язки сторін, порядок викупу об`єкта оренди та порядок розрахунків, відповідальність сторін, однак вони не підписані ОСОБА_1 , 0а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи договір найму-продажу.
За таких обставин надані позивачем Правила надання майна в оренду не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою договору оренди з правом викупу.
У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17), який згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Встановлені судом обставини дають підстави дійти висновку, що між сторонами у справі у встановленому Законом порядку укладено договір оренди з правом викупу, проте, твердження ТОВ «Будинок Комфорту» про укладення цього договору на умовах, які містять Правила надання майна в оренду, на думку суду, є необґрунтованими.
Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, зобов`язання за укладеним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Виконання зобов`язання за кредитним договором може бути забезпечене неустойкою (штрафом, пенею), встановленою письмовим договором.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Із розрахунку заборгованості слідує, що на виконання зобов`язання за договором оренди з правом викупу ОСОБА_1 здійснила лише один платіж у розмірі 2 039 грн.
Крім того, ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого з неї на користь ТОВ «Будинок Комфорту» підлягає стягненню 5 994 грн. 66 коп. пені.
Оскільки письмові умови договору оренди з правом викупу не визначають право ТОВ «Будинок Комфорту» на штраф як один із видів неустойки, то в цій частині вимог (про стягнення 6 117 грн. штрафу за розірвання договору оренди) позов не може бути задоволений.
Відповідно до умов договору оренди з правом викупу орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, а тому вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим задоволення позову в частині стягнення 48 936 грн. вартості об`єкта оренди призведе до подвійного стягнення вартості набутого відповідачкою майна. В цій частині позовні вимоги ТОВ «Будинок Комфорту» також є необґрунтованим і не підлягають задоволенню.
Отже, розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором оренди з правом викупу становить 52 891 грн. 66 коп., із яких 46 897 грн. - нездійснені орендні платежі та 5 994 грн. 66 коп. - пеня, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати у вигляді судового збору у розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог, 1 790,68 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 223 ч. 4, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 26 квітня 2023 року.
Суддя К.В. Гашук