ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,
за участю секретаря судового засідання Кужель К.С., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Накельського Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі питання ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері», треті особи ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», про відшкодування збитків,
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2023 року у цій справі суд ухвалив позов задовольнити частково, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері» в користь ОСОБА_2 81261 гривень 44 копійок завданих збитків від ДТП 10000 гривень моральної шкоди та 912 гривень 61 копійку сплаченого судового збору. В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування шкоди, стягнення упущеної вигоди та стягнення моральної шкоди - відмовити.

На адресу суду надійшли заяви представників позивача та відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі з приводу розподілу судових витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні представник позивача просила заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити, а заяву представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу залишити без розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні просив здійснити розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат понесених позивачем на правову допомогу, суд виходить із такого.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про те, що докази понесених судових витрат будуть подані після ухвалення судового рішення.

Отже, зважаючи на те, що в строк, встановлений законом, позивачем надано докази понесених судових витрат на правову допомогу, суд вважає, що вказані докази слід долучити до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить із такого.

Як видно із ордера серії КС №445449, (т.1. а.с. 87), договору про надання правової допомоги від 20.06.2021 (т.1. а.с 88), додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 20.06.2021 (т.2 а.с. 47) та квитанції до приходного касового ордера від 11 квітня 2023 року (т.2 а.с. 48) позивачем прийнято та оплачено правову допомогу у цій справі на суму 25000 грн.

Клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не надходило.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як видно із рішення суду, позивач заявляв позовні вимоги на суму 216400 гривень з яких задоволено судом 91261 гривень 44 копійок, тобто 42,17%.

Отже, враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері» в користь ОСОБА_2 слід стягнути понесені позивачем судові витрати на правову допомогу в розмірі 10542 грн 50 коп. (42,17% від 25000)

Тому, заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи питання по ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері».

На адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері», в якій представник надає додаткові докази понесених судових витрат (акт наданих послуг) та просить винести додаткове рішення у справі про розподіл судових витрат.

Разом з тим, всупереч частини восьмої статті 141 ЦПК України, позивачем до закінчення судових дебатів заява про надання доказів після винесення рішення не була подана. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Крім того, надаючи заяву з процесуальних питань, до якої долучено нові докази, всупереч частини дев`ятої статті 83, 183 Цивільного процесуального кодексу України відповідач заздалегідь не надіслав заяву з процесуальних питань та копії цих доказів іншим учасникам справи.

А тому, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері» про винесення додаткового рішення із додатками слід залишити без розгляду. (подібні правові позиції викладені у постановах ВС від 12 квітня 2023 року у справі № 626/133/21, від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21).

Разом з тим, виходячи із змісту статті пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може також і з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як видно із матеріалів справи, відповідачем під час розгляду справи судом надано докази понесення судових витрат на правову допомогу. Як видно із ордера серії ТР №060732 від 20.08.2021, договору №АСМ-02-08/21 від 02.08.2021 та додаткової угоди від 20.10.2021, які укладені між ОСОБА_4 та ТОВ «Агро Спар Машинері» (т.1 а.с. 151,152), сторони погодили, що гонорар адвоката за ведення справи №607/13174/21 за позовом ОСОБА_2 буде становити 32500 грн. Вказані грошові кошти повністю оплачені відповідачем адвокату, відповідно до видаткових касових ордерів від 19.02.2022 (т.1. а.с. 153), від 20.04.2022 (т.1 а.с. 154), від 21.04.2022 (т.1 а.с. 155), та від 18.04.2022 (т.1 а.с. 156) та вказані докази надсилалися іншим учасникам.

При цьому, в судових дебатах представник відповідача просив розподілити понесені судові витрати згідно поданих доказів.

Оскільки судом під час ухвалення рішення не вирішено питання розподілу вказаних судових витрат відповідача на правову допомогу, суд вважає що слід з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення про їх розподіл.

У справі № 755/9215/15-ц ВП ВС вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Крім того, ВП ВС у своїй постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зробила висновок, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Заяви про зменшення розміру судових витрат з приводу їх необґрунтованості позивачем не надавалося.

Отже, зважаючи на те, що позов задоволено частково на суму 91261 гривень 44 копійок, в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері» відмовлено в частині позовних вимог на суму 125138,56 грн, що становить 57,83 %, а тому в силу статті 141 ЦПК України з ОСОБА_2 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері» слід стягнути 18794,75 грн (57.83% від 32500 грн) понесених судових витрат на правову допомогу.

Тому, суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 133, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ТОВ «АГРО Спар Машинері» про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

З власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері» 18794,75 гривень судових витрат.

Заяву про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері» в користь ОСОБА_2 10542 грн 50 коп. судових витрат.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення, апеляційної скарги.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері», 46008, місто Тернопіль, вулиця Митрополита Шептицького, 1-А, приміщення 2-12, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог:

ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 .

ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 , працює оператором оприскувача в ТОВ «Агро Спар Машинері».

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ», КОД , 01033 м. Київ, вул. Жилянська, буд 43.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 27 квітня 2023 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк