ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/282/23 Номер провадження 22-ц/814/3737/23Головуючий у 1-й інстанції Харабадзе К. Ш. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Одринської Т.В., Триголова В.М.

при секретарі Філоненко О.В.,

за участю особи яка подала апеляційну скаргу, позивача, ОСОБА_1

представника відповідача Фонду державного майна України Пономаренка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року, ухваленого у складі головуючого судді Харабадзе К.Ш., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано, у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, третя особа Державне підприємство «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» (м. Полтава) про поновлення на роботі та оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, до Фонду державного майна України, третя особа Державне підприємство «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» (м. Полтава) про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу.

Просив визнати незаконним і скасувати наказ відповідача про його звільнення, зобов`язати відповідача поновити його на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.12.2021 по день поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 18.09.2020 наказом № 1368 Фонду державного майна України ОСОБА_1 було прийнято на посаду виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект (м. Полтава)» (далі - ДП «ДПІМ Міськбудпроект»), на якій він працював до 04.01.2022, коли його ознайомили з оригіналом наказу Фонду державного майна України від 29.12.2021 № 2338 про звільнення з займаної посади. Позивач вважає, що його звільнення відбулося у зв`язку з тим, що будинок, в якому розташований інститут, знаходиться по АДРЕСА_1 , і відповідач готуючи процес приватизації будівлі або її обміну, здійснював на нього тиск, оскільки він, позивач, відмовився підроблювати певні документи. 19.02.2022 він звертався до відповідача за роз`ясненнями щодо повноважень особи, що підписала наказ про його звільнення, але відповіді не отримав. В подальшому 31.05.2022 він звернувся до суду з позовом щодо невиплаченої йому відповідачем заробітної плати, і під час розгляду в Полтавському районному суді цієї справи, на думку позивача, з`ясувалося, що відповідно до п. 4 наказу Голови ФДМУ з кадрових питань № 1276к від 14.12.2021, першому заступнику ОСОБА_2 дозволялося підписувати тільки фінансові плани підпорядкованих їй підприємств.

Позивач вважає, що наказ про його звільнення з займаної посади підписано особою, яка не мала повноважень щодо підписання такого наказу, а саме, першим заступником Голови Фонду державного майна України Батовою О.І., а не Головою Фонду, або особою, яка виконувала обов`язки Голови Фонду. Просив визнати поважною причину пропуску строку на оскарження наказу про звільнення, поновити строк на подачу позовної заяви.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про поновлення на роботі та оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено. Рішення мотивовано тим, що порушення прав позивача судом першої інстанції не встановлено, відповідач діяв у відповідності до діючого законодавства.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та невірно оцінено надані докази.

22.06.2023 року на адресу Полтавського апеляційного суду від Фонду державного майна України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ФДМ України просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що воно є законним, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 вересня 2020 року Наказом № 1368 Фонду державного майна України ОСОБА_1 було прийнято на роботу виконуючим обов`язки директора державного підприємства «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» (м.Полтава).

Наказом Фонду державного майна України № 2338 від 29.12.2021 «Про звільнення та призначення виконувача обов`язків директора державного підприємства «Державний проектний інститут «Міськбудпроект» ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

29.12.2021 року копія наказу була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримана ним 04.01.2022 року

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що порушення прав позивача при звільненні з займаної посади судом першої інстанції не встановлено, відповідач діяв у відповідності до діючого законодавства.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положення частини 5 статті 43 Конституції України гарантують громадянам захист від незаконного звільнення.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 стверджує, що наказ про його звільнення з займаної посади підписано особою, яка не мала повноважень щодо підписання такого наказу, оскільки наказ № 2338 від 29.12.2021 «Про звільнення та призначення виконувача обов`язків директора ДП «ДПІМ Міськбудпроект» був підписаний першим заступником Голови Фонду Батовою О.І.

Проте колегія суддів з таким твердженням позивача погодитися не може з огляду на наступне.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2023 року у справі № 545/1603/22 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення невиплаченої заробітної плати, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державне підприємство "Державний проектний інститут містобудування "Міськбудпроект" встановлено, що відповідно до п. 1.1. Статуту державного підприємства «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» (м.Полтава)» (далі Статут) «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» (м.Полтава)» є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та належить до сфери управління Фонду державного майна України.

Розділом 4 пунктом 4.1. Статуту встановлено юридичний статус підприємства, а саме підприємство є юридичною особою за законодавством України.

Згідно з п.4.7. підприємство має самостійний баланс, має право відкривати поточні (розрахункові), вкладні (депозитні), інвестиційні, валютні розрахунки, рахунки зі спеціальним режимом використання, а також інші рахунки в банках та інших кредитних й фінансових установах в порядку визначеному законодавством.

Пунктом 4.13. закріплено, що підприємство самостійно розробляє і затверджує штатний розклад (розпис), визначає фонд оплати праці та встановлює форми, системи і розміри оплати праці власних працівників, порядок надання і тривалість щорічних оплачуваних і додаткових відпусток у порядку, визначеному чинним законодавством. Підприємство має право самостійно встановлювати для своїх працівників додаткові відпустки, скорочений робочий день, інші пільги тощо, передбачені чинним законодавством.

Управління підприємством здійснюється його директором, який підзвітний суб`єкту управління підприємством (п. 10.5. Статуту).

Відповідно до п.10.7. Статуту до виключної компетенції суб`єкта управління підприємством відповідно до покладених на нього завдань належить:

- п.10.7.7. призначення (обрання) та припинення повноважень директора підприємства: затвердження умов трудового договору (контракту), що укладається з ним; встановлення розміру його винагороди; призначення (обрання) особи, яка уповноважується на підписання трудового договору (контракту) з директором підприємства; здійснення контролю за додержанням вимог трудового договору (контракту);

- п. 10.7.9. право призначення виконуючого обов`язки директора, у разі відсутності директора, в тому числі на час перебування директора у відпустці, відрядженні та не призначенні ним особи, яка тимчасово буде виконувати обов`язки директора, починаючи з першого дня його відсутності.

Пунктом 10.11. встановлено, що суб`єкт управління підприємством має право у будь-який момент прийняти рішення про припинення повноважень директора та розірвання з ним трудових відносин, а також трудового контракту або прийняти рішення про відсторонення директора. Суб`єкт управління підприємством має право прийняти незалежно від строку перебування призначеної особи на посаді Директора.

Відповідно до пункту 1 Наказу Фонду № 1276к від 14.12.2021 «Про тимчасове підпорядкування підрозділів апарату Фонду державного майна України та розподіл функціональних обов`язків між керівництвом Фонду» першому заступнику Голови Фонду ОСОБА_2 підпорядковуються, в тому числі, і Департамент управління державними підприємствами, до компетенції якого, зокрема, належить призначення та звільнення керівників державних підприємств. (а.с.13)

Згідно з п. 3 Наказу № 1276к заступникам Голови Фонду державного майна України та керівнику апарату Фонду державного майна України (в.о. керівника апарату Фонду) наказано приймати рішення, вчиняти дії і підписувати документи, що відносяться до їх компетенції, виходячи з напрямків діяльності підпорядкованих структурних підрозділів, за винятком документів, підписання яких залишено за головою фонду, зокрема, наказів про призначення та звільнення начальників, перших заступників начальників та заступників начальників регіональних відділень Фонду державного майна України. ДП «ДПІМ Міськбудпроект» до регіональних відділень Фонду державного майна України не відноситься.

При цьому, наказ № 1276к від 14.12.2021 не містить заборон щодо підписання першим заступником Голови Фонду наказів про звільнення в.о. директора державного підприємства, підписання таких наказів не віднесено до виключної компетенції Голови Фонду.

Відповідно до п.1 наказу № 2338 ОСОБА_1 було звільнено згідно пункту 2 частини 1 ст. 36 КЗпП України.

Таким чином, ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» у зв`язку з закінченням строку дії контракту. При цьому в наказі про призначення ОСОБА_1 на посаду виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» було передбачено право суб`єкта призначення прийняти рішення про припинення його повноважень, а відповідно до пункту 10.11 Статуту Державного підприємства суб`єкт управління має право у будь-який момент прийняти рішення про припинення повноважень директора та розірвання з ним трудових відносин, вказані положення поширюються, в тому числі й на виконуючого обов`язки директора Державного підприємства.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2023 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Т.В.Одринська

В.М.Триголов