Справа № 184/515/23
Номер провадження 2/184/200/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Хомік Є.М.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Хомік Євгенія Михайлівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_2 «про визнання батьківства»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 квітня 2022 року під час виконання свого військового обов`язку по захисту та незалежності України від вторгнення російської федерації трагічно загинув у с. Вільне Поле Волновахського району Донецької області ОСОБА_3 , рідний батько її сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З ОСОБА_3 вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 2019р. по лютий 2020р. Протягом цього періоду вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, вона завагітніла та разом з ним чекали на народження дитини. Але в березні 2020р. ОСОБА_3 захворів і протягом трьох місяців перебував на стаціонарному лікуванні в м. Дніпро. Після виписки з лікарні він знайшов там роботу та залишився працювати. На той час йому було відомо, що вона вагітна і вони разом чекали в червні 2020 року народження дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Нікополі Дніпропетровської області вона народила сина - ОСОБА_4 . 01 липня 2020 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) була здійснена державна реєстрація народження дитини та складено відповідний актовий запис №360, відповідно до якого її було зареєстровано матір`ю дитини, а відомості про батька були записані відповідно до ч. 1 ст.135 СК України, оскільки позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком дитини, а реєстрація народження дитини була проведена у його відсутність. Разом з тим ОСОБА_3 завжди за свого життя і до моменту своєї смерті визнавав своє батьківство по відношенню до їхнього сина ОСОБА_5 , займався його вихованням та розвитком. Разом вони збиралися звернутися до відділу ДРАЦС з заявою про доповнення актового запису про народження дитини відомостями про його батька, ОСОБА_3 , але з різних поважних причин не встигли цього зробити внаслідок смерті ОСОБА_3 . Для неї, для її дитини та для матері загиблого ОСОБА_3 важливо, щоб загиблий ОСОБА_3 був офіційно визнаний та зареєстрований батьком дитини та мав прізвище батька. Рідна матір загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 завжди вважала ОСОБА_5 своїм рідним онуком, опікувалась ним і разом з нею займається його вихованням та розвитком. Загиблий ОСОБА_3 за життя факт свого батьківства не спростовував та сумніву не піддавав. 25.05.2022 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту батьківства, Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області було винесено рішення, згідно з яким вимоги заявниці були задоволені. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу та 27.09.2022 року дане рішення скасовано Дніпровським апеляційним судом, провадження по справі закрито у зв`язку з наявністю спору про право. На теперішній час врегулювати питання про встановлення батьківства позивач не має змоги у зв`язку зі смертю батька дитини. Тому з метою захисту майнових та особистих немайнових прав дитини знати свого батька та перебувати в юридичному зв`язку з ним вона вимушена звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

Представник відповідача Братченко В.Ю. в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позову заперечують. Крім того надала відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти позову позивача та її представника.

Суд, вислухавши позивача та її представника, третю особу, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серії НОМЕР_1 . Батьки: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_1 (а.с.9).

Відомості до актового запису про народження відносно батька ОСОБА_7 внесено зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.15-16).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що вона з ОСОБА_3 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 2019р. по лютий 2020р. Протягом цього періоду вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, вона завагітніла та разом з ним чекали на народження дитини. Але в березні 2020р. ОСОБА_3 захворів і протягом трьох місяців перебував на стаціонарному лікуванні в м. Дніпро. Після виписки з лікарні він знайшов там роботу та залишився працювати. На той час йому було відомо, що вона вагітна і вони разом чекали в червні 2020 року народження дитини. Від цих відносин мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_3 , який 23 квітня 2022 року під час виконання свого військового обов`язку по захисту та незалежності України від вторгнення російської федерації трагічно загинув у с. Вільне Поле Волновахського району Донецької області.

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого Васильківським відділом ДРАЦС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Факт того, що ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання, згідно яких повідомив, що йому відомо, що ОСОБА_9 визнавав своє батьківство до ОСОБА_4 . ОСОБА_10 він знав з дитинства, він підтримував близькі стосунки з дитиною та ОСОБА_1 квітні 2022 року ОСОБА_3 загинув на війні.

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала показання, згідно яких повідомила, що вона сусідка та подруга позивачки. Вона бачила ОСОБА_10 не раз, він є батьком дитини ОСОБА_4 , підтримував відносини з дитиною і ОСОБА_12 . Він працював у м. Дніпро, а на вихідних приїжджав до позивачки і проводив час з сім`є. Помер на війні в квітні 2022 року.

Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 51 Конституції України, частиною другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство, батьківство охороняється державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім"ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Частиною 1 статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про визнання батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах, позови осіб, зазначених у ч. 3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо - дитина, народжена матір`ю, яка не перебуває в шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації актів народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

З позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи зазначені у Сімейному кодексі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі №643/9245/18 (провадження №61- 16732св19) зроблено висновок, що підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

За змістом ст.ст.12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Наведене повністю узгоджується із позицією ВСКЦС, яка викладена у постанові від 16.05.2018р. по справі №591/6441/14-ц.

Суд дає критичну оцінку доводам представника відповідача, висловлені у відзиві щодо невизнання позовних вимог позивача та її представника, оскільки вони є голослівними, безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються стабільними поясненнями позивача та її представника, наданими ними доказами, матеріалами справи в їх сукупності.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання батьківства у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.125, 128, 134, 135 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Хомік Євгенія Михайлівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_2 «про визнання батьківства» задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, біологічним батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.04.2023р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш