РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - позивач), діючи через свого представника Пелиха А.Б., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь 3% річних за непогашення кредиту за кредитним договором №256 від 01 червня 2007 року в сумі 4 074,36 дол. США.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 256.

Кредит був наданий під поруку фізичної особи ОСОБА_2 , відповідно до Договору поруки № 256/1 від 01 червня 2007 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Через неналежне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, ВАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 63 660,03 дол. США та 1820,00 грн. судових витрат по справі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 2-3889/10 від 02 червня 2010 року позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління заборгованість за кредитним договором у розмірі 63 348,87 дол. США, що станом на 02 червня 2010 року згідно офіційного курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 503 560,17 грн., в решті позову відмовлено.

По вказаному рішенню суду заборгованість боржником ОСОБА_1 на користь банку не погашено у повному обсязі, залишок заборгованості складає 43 622,53 дол. США, крім того, ОСОБА_1 уникає добровільної сплати заборгованості та всіляко перешкоджає примусовому виконанню рішення суду щодо стягнення боргу, а саме ОСОБА_1 не приймає спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , що є перешкодою для АТ «Ощадбанк» для звернення стягнення на дану квартиру, яка перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк» по іпотечному кредиту № 256 від 01 червня 2007 року.

Станом на 29 червня 2021 року за кредитним договором № 256 від 01 червня 2007 року за період з 29 червня 2018 року по 29 червня 2021 року позивачем нараховано три проценти річних у сумі 4 074,36 дол. США.

Окрім того вказує, що змінами до статуту ВАТ «Державний ощадний банк України», зареєстрованими 07 червня 2011 року за № 5016740, найменування Банку приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» шляхом зміни найменування на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (скорочена назва - АТ «Ощадбанк»). 18 липня 2019 року Статут Банку викладено в новій редакції, змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», відповідно нове найменування Банку - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується його розпискою. 25 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою представника відповідача ОСОБА_4 25 квітня 2023 року представник відповідача ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача.

Разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_3 була подана заява про забезпечення позову, в задоволенні якої ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2021 року відмовлено.

13 вересня 2021 року представником відповідача ОСОБА_4 подано клопотання про зупинення справи, в задоволенні якого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2021 року відмовлено.

12 жовтня 2021 року представником відповідача ОСОБА_4 подано повторне клопотання про зупинення справи, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2021 року задоволено та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2022 року провадження у справі поновлено.

11 жовтня 2022 року представником позивача ОСОБА_3 подано клопотання про зупинення провадження у справі, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 жовтня 2022 року задоволено та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2023 року провадження у справі поновлено.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №256, відповідно до умов якого остання отримала у кредит у розмірі 69 300,00 доларів США на строк до 31 травня 2017 року із сплатою визначених договором процентів за користування кредитом.

На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором №256 від 01 червня 2007 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» укладено Договір поруки №256/1 від 01 червня 2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 14 січня 2010 року, серії НОМЕР_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2010 року в справі №2-3889/10 позов ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі РОУ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі РОУ заборгованість за кредитним договором у розмірі 63 348,87 дол. США, що станом на 02 червня 2010 року згідно офіційного курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 503 560, 17 грн., в решті позову відмовлено.

29 липня 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист №2-3889/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на корить АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості по договору кредиту у розмірі 63 348,87 дол. США, що станом на 02 червня 2010 року згідно офіційного курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 503 560,17 грн., судового збору в розмірі 1 700 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

Вказаний виконавчий лист пред`явлено до виконання.

29 листопада 2018 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельником В.В. у виконавчому провадженні №4575835 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документу.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року в справі №569/24629/18 скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельника В.В., заінтересована особа ОСОБА_1 , задоволено. Визнано дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельника В.В. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 листопада 2018 року по виконавчому провадженню № 45758356 неправомірними. Скасовано постанову головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельника В.В. про закінчення виконавчого провадження від 29 листопада 2018 року по виконавчому провадженню № 45758356. Зобов`язано головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельника В.В. відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-3889/2010 виданого 29 липня 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 30 травня 2019 року в справі №569/24629/18 ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2021 року в справі №569/24629/18 ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 30 травня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2021 року в справі №569/24629/18 скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельника В.В., заінтересована особа ОСОБА_1 , підписану адвокатом - представником філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» Пелихом А.Б. повернуто скаржникові.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року в справі №569/24629/18 ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі №569/24629/18 ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2023 року в справі №569/24629/18 скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельника В.В., заінтересована особа ОСОБА_1 , задоволено. Визнано дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельника В.В. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 листопада 2018 року по виконавчому провадженню № 45758356 неправомірними. Скасовано постанову головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельника В.В. про закінчення виконавчого провадження від 29 листопада 2018 року по виконавчому провадженню № 45758356. Зобов`язано головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельника В.В. відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-3889/2010 виданого 29 липня 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області. Ухвала набрала законної сили 14 березня 2023 року.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №256 від 01 червня 2007 року станом на 29 червня 2021 року загальна сума боргу складає 43 622, 53 дол. США, а 3 % річних період з 29 червня 2018 року по 28 червня 2021 року 4 074, 36 дол. США.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14?10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та три проценти річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року (справа №127/15672/16-ц, провадження № 14-254цс19).

Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №256, відповідно до умов якого остання отримала у кредит у розмірі 69 300,00 доларів США на строк до 31 травня 2017 року із сплатою визначених договором процентів за користування кредитом.

ОСОБА_5 належним чином не виконувала своїх зобов`язань за Кредитним договором №256 від 01 червня 2007 року у зв`язку із цим банк звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з вимогою про дострокове стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитом.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2010 року в справі №2-3889/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі РОУ заборгованість за кредитним договором у розмірі 63 348,87 дол. США.

29 липня 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення. Виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення, пред`явлений до примусового виконання та на час розгляду справи ОСОБА_5 не виконаний.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором №256 від 01 червня 2007 року не припинилося та триває по час розгляду даної справи. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

У цій справі позивач пред`явив позов 01 липня 2021 року і в межах строку позовної давності, який обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову, просить стягнути з відповідача на його користь три проценти річних в сумі 4 074,36 дол. США.

Позивачем проведено та надано розрахунок трьох процентів річних в розмірі 4 074,36 дол. США, який відповідачем не спростований, перевірений судом, а тому приймається судом як належний.

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 4 074,36 дол. США.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 526, 530, 599, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 4 074 (чотири тисячі сімдесят чотири) долари США 36 центів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» судові витрати у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», місцезнаходження: вул. С. Петлюри, буд. 16, м. Рівне, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 25 квітня 2023 року.

Суддя О.О. Першко