КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7065/2023
Справа № 367/4206/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 квітня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Виробничого кооперативу «Кооператив «Асфальтобетонщик» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області, постановлену у складі судді Мерзлого Л.В. в м. Ірпінь 02 лютого 2023 року у справі за заявою Виробничого кооперативу «Кооператив «Асфальтобетонщик» про скасування судового наказу від 19 жовтня 2022 року, стягувач ОСОБА_1 , про стягнення заробітної плати,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В лютому 2023 року ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, просив скасувати судовий наказ від 19 жовтня 2022 року в справі № 367/4206/22, виданий Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з травня 2018 року по січень 2022 року в розмірі 221600 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 лютого 2023 року заяву ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» повернуто заявнику без розгляду.

Заявник ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик», не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 лютого 2023 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати судовий наказ від 19 жовтня 2022 року в справі № 367/4206/22.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що відмовляючи в задоволенні заяви боржника про скасування судового наказу, суд першої інстанції зазначив, що боржник начебто був належним чином повідомлений про існування оскаржуваного наказу, оскільки в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення кореспонденції. Крім того, зазначено, що боржником порушено положення ч. 3 ст. 170 ЦПК України, а саме, що до заяви про скасування судового наказу не додано судовий наказ, що оспорюється. В той же час судом не взято до уваги, що замість боржника копію наказу отримала невстановлена особа, і в графі «підпис» в поштовому повідомленні про вручення проставлене прізвище « ОСОБА_1 », як наслідок, можна прийти до висновку, що копію судового наказу та заяви про видачу судового наказу отримав, в порушення норм ЦПК України, заявник. Як наслідок, боржник не міг надати судовий наказ, що оскаржується, оскільки він його не отримував, більш того, суд першої інстанції повторно видати копію наказу відмовився, посилаючись на зазначені вище обставини.

Наголошував, що відмовляючи в задоволенні заяви про скасування судового наказу, судом першої інстанції взагалі не взято до уваги ту обставину, що у спірний період заявник неодноразово отримував заробітну плату, особисто розписуючись у відомостях на виплату грошових коштів. За таких обставин заявлена сума заборгованості не є безспірною. Також відповідно до звітності ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» перед заявником відсутня прострочена заборгованість із сплати заробітної плати.

Вказував, що повертаючи заяву про скасування судового наказу, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму.

Від заявника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Посилався на те, що про наявність наказу боржник дізнався 01 листопада 2022 року, а тому строк для подачі заяви про його скасування закінчився 16 листопада 2022 року. В матеріалах справи є клопотання ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» від 14 листопада 2022 року та від 28 грудня 2022 року про видачу судового наказу, а 01 грудня 2022 року приватним виконавцем здійснено виїзд до боржника та вручено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка містить всі реквізити та текст судового наказу, тобто станом на ці дати боржник достовірно знав про наявність судового наказу. Фактично ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» звернувся з заявою про скасування судового наказу лише 01 лютого 2023 року через 75 днів з пропуском 15-денного строку, за якими б документами його не почали обраховувати.

Звертав увагу на додані до апеляційної скарги докази - відомості про нарахування заробітної плати і просив їх не приймати до розгляду, оскільки вони не є належними і допустимими доказами, не подавались до суду першої інстанції і апеляційна скарга не містить клопотання про поновлення строку для їх подачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати із ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик», посилаючись на те, що з травня 2018 року заробітної плати не отримував, згідно довідки роботодавця, заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі становить 221600 грн., просив видати судовий наказ, яким стягнути з ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з травня 2018 року по серпень 2022 року в розмірі 221600 грн.

19 жовтня 2022 року Ірпінським міським судом Київської області видано судовий наказ в справі № 367/4206/22, яким стягнуто з ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з травня 2018 року по січень 2022 року в розмірі 221600 грн. (а. с. 11 - 12).

На а. с. 14 знаходиться рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого, копія судового наказу, направлена ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» на адресу АДРЕСА_1 отримана 01 листопада 2022 року особою на прізвище « ОСОБА_1 ».

18 листопада 2022 року судовий наказ отримано представником заявника (а. с. 18).

14 листопада 2022 року та 28 грудня 2022 року ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» звернувся до суду з заявами про видачу копії судового наказу та заяви про видачу копії судового наказу з додатками до неї, посилаючись на те, що судове рішення - наказ від 19 жовтня 2022 року № 367/4206/22 не надходило та не отримувалось відповідачем (а. с. 15, 19).

01 лютого 2023 року ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що як вбачається з матеріалів справи, замість боржника копію наказу отримала невстановлена особа, прізвище якої співпадає з прізвищем стягувача за судовим наказом, і сам боржник копію вказаного наказу отримав лише 24 січня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи, при цьому заборгованість не є безспірною, на підтвердження чого ним надано копії відомостей на виплату грошових коштів, просив поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 19 жовтня 2022 року в справі № 367/4206/22, виданий Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з травня 2018 року по січень 2022 року в розмірі 221600 грн.

Повертаючи заяву ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» без розгляду ухвалою від 02 лютого 2023 року на підставі ч. 6 ст. 170 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що заява є неналежно оформленою.

Із даними висновками апеляційний суд не може погодитись, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 170 ЦПК України Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Наведеним вимогам ст. 170 ЦПК України заява ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» про скасування судового наказу відповідала. Так, заява про скасування судового наказу ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» подана в письмовій формі та підписана представником боржника, містить найменування суду, до якого подається заява, повне найменування боржника та ім?я заявника, їх місце проживання та місцезнаходження, зазначено реквізити наказу, що оспорюється (дата видачі і номер справи), зазначено про необґрунтованість вимог стягувача, а саме відсутність безспірності стягнутої суми заробітної плати.

Повертаючи заяву ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» ухвалою від 02 лютого 2023 року без розгляду суд першої інстанції зазначив, що в порушення вимог ч. 3 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу не надано судовий наказ, що оспорюється.

Разом із тим, такі висновки ґрунтуються на помилковому тлумаченні судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки вичерпний перелік документів, які належить додавати до заяви про скасування судового наказу, встановлено ч. 5 ст. 170 ЦПК України, в якому копія судового наказу, який просить скасувати боржник, не зазначена. Зі змісту положень ч. 3, 5 ст. 170 ЦПК України випливає, що боржнику необхідно зазначати в заяві, який саме наказ ним оспорюється, а не додавати його копію до заяви, що і було належним чином виконано ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик».

При цьому всі документи, передбачені ч. 5 ст. 170 ЦПК України, а саме документ, що підтверджує сплату судового збору, документ, що підтверджує повноваження представника боржника, а також клопотання про поновлення пропущеного строку, ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» були надані.

Крім того, повертаючи заяву ухвалою від 02 лютого 2023 року, суд першої інстанції не застосовував ч. 2 ст. 171 ЦПК України, якою регламентовано повернення заяви про скасування судового наказу в разі подання заяви після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 ЦПК України, і не робив однозначних висновків щодо пропущення боржником цього строку, однак зауважив, що в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення, згідно якого судовий наказ отримано боржником 01 листопада 2022 року.

Разом із тим, судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки доводам боржника в клопотанні про поновлення пропущеного строку, що в зазначеному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення вказане прізвище отримувача, яке співпадає з прізвищем стягувача за судовим наказом, що може свідчити про отримання копії судового наказу не боржником, а самим заявником ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має застосовуватися на практиці і бути ефективним (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Відтак є достатні правові підстави вважати, що повертаючи без розгляду заяву ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» про скасування судового наказу, суд першої інстанції вдався до надмірного формалізму, що позбавляє боржника права на захист і допуск до правосуддя.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 лютого 2023 року не можна вважати законною та обґрунтованою, висновки суду першої інстанції про неналежне оформлення заяви про скасування судового наказу є помилковими і не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, відтак ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Доводи відзиву заявника ОСОБА_1 на апеляційну скаргу апеляційний суд відхиляє, оскільки вони стосуються судового наказу по суті і не підлягають оцінці під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду з підстав її неналежного оформлення.

Відповідно до приписів п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційний суд не надає оцінки доводам апеляційної скарги про відсутність простроченої заборгованості із сплати заробітної плати, а також не вирішує вимоги ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» про скасування судового наказу, оскільки вказані питання відносяться до розгляду заяви про скасування судового наказу по суті і підлягають вирішенню судом першої інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Виробничого кооперативу «Кооператив «Асфальтобетонщик» задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 лютого 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.