Справа №278/3168/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вище вказана цивільна справа.

11.07.2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Гербедою К. подано заяву про відвід судді (а.с. 17-18), яка вмотивована тим, що 14.06.2023 року ОСОБА_3 отримав постанову державного виконавця Щербини Д.О. від 31.05.2023 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Відповідно до статті 447 ЦПК України ОСОБА_3 подав 22.06.2023 року до Житомирського районного суду скаргу на дії державного виконавця Щербини Д.О., на підставі якої була відкрита справа №278/3003/23.

Ухвалою судді Житомирського районного суду Дубовік О. від 26.06.2023 року його скарга була повернута без розгляду з посиланням на порушення статті 183 ЦПК України. Вказану ухвалу ОСОБА_3 отримав 28.06.2023 року і 30.06.2023 подала до суду нову скаргу, на підставі якої відкрито провадження у справі №278/3168/23.

Скаржник ОСОБА_3 вважає, що суддею Дубовік О. умисно та безпідставно було повернуто його скаргу від 22.06.2023 року, оскільки ст. 183 ЦПК України не регулює порядок подання скарги на неправомірні дії державного виконавця, про що зазначено в Постанові Верховного суду України від 27.01.2021 року у справі №569/13154/20.

Зазначає, що суддя Дубовік О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 постановила ухвалу від 26.06.2023 року, яка не відповідає вимогам статей 257, 175, 177, 447, 448,450 ЦПК України.

Вказані обставини викликають у скаржника ОСОБА_1 сумніви в неупередженості, об`єктивності судді Дубовік О. у розгляді цієї справи, що дає підставу заявити відвід судді.

У судове засідання ні заявник, ні його представник не з`явились; про розгляд скарги були повідомлені належним чином (а.с. 16), причини неявки суду не відомі.

Заінтересована особа ОСОБА_4 заперечувала з приводу задоволення заяви про відвід. Зазначила, що така заява є безпідставною.

Представником органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Житомирської міської ради подано клопотання з проханням розгляд справи проводити без його участі (а.с. 22).

Розглянувши клопотання про відвід, дослідивши матеріали справи, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

У даному випадку причини, з яких заявник просить відвести головуючого від розгляду справи, не підпадають від випадки, передбачені у ч. 1 ст. 36 ЦПК України, коли суддя підлягає відводу.

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, об`єктивний критерій для відводу головуючого від розгляду справи відсутній.

Відтак, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Гербеди К. про відвід судді слід відмовити.

Водночас, приписами ч. 1 ст. 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24 травня1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Європейський суд з прав людини в п. п. 24-30 рішення від 26 жовтня 1984 р. у справі "Де Куббер проти Бельгії" розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості.

У рішенні в справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Таким чином, зміст наявних обставин у даній справі, приписи цивільного процесуального законодавства України та зазначені положення Бангалорських принципів поведінки судді та рішень ЄСПЛ, на переконання суду, дають достатні підстави для заявлення та задоволення самовідводу у даній справі, оскільки головуючим суддею здійснено розгляд цивільної справи № 278/2240/22 кінцевим рішенням, у якій позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою правнучкою - задоволено частково.

31.05.2023 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення.

Відтак, з метою недопущення виникнення сумнівів у учасників справи в об`єктивності і неупередженості суду при розгляді даної цивільної справи, існує необхідність у задоволенні самовідводу головуючого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 39 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви адвоката Гербеди Кирила Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Дубовік О. М. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.

Задовольнити заяву про самовідвід судді Дубовік О. М. щодо розгляду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік