Ухвала

Іменем України

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 314/927/22

провадження № 61-5901ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 червня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 березня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Павлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеною заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також визнати її спадкоємцем першої черги.

ОСОБА_1 в обґрунтування заяви зазначала, що з 19 вересня 1998 року вона проживала із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, в якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2016 року шлюб було розірвано (справа № 314/7505/16-ц), проте вони продовжували проживати разом однією сім`єю та вести спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні військового обов`язку на території Донецької області ОСОБА_2 загинув. З метою отримання допомоги на поховання вона звернулась до Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, проте їй було відмовлено, оскільки на день загибелі її чоловіка вони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Для подальшого оформлення вказаної допомоги та в подальшому спадщини після смерті ОСОБА_2 змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання її спадкоємцем першої черги.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період з ІНФОРМАЦІЯ_3 по день смерті ОСОБА_2 .

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України, як особа, яка не брала участі у справі, звернулося до апеляційного суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29 березня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України, як особи, яка не брала участі у справі, з підстав вирішення рішенням питання про його права та обов`язки, на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 червня 2022 року у цій справі закрито.

Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 червня 2022 року питання про права, свободи, інтереси та обов`язки Міністерства оборони України не вирішувалося.

20 квітня 2023 року Міністерство оборони України засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 червня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 березня 2023 року в указаній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 червня 2022 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 389 ЦПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом касаційна скарга може бути подана особою, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки лише після розгляду судом апеляційної інстанції її апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. Як виняток, допускається оскарження постанови апеляційного суду у касаційному порядку, якщо безпосередньо судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, особи, яка не брала участі у справі.

Вказаний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 0907/2-6526/2011 (провадження № 61-12092ск22).

Ураховуючи наведене, оскарження рішення суду першої інстанції без постанови апеляційного суду статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Запорізького апеляційного суду від 29 березня 2023 року слід відмовити з таких підстав.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012 (провадження № 61-3704св19) зроблено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Суд апеляційної інстанції встановив, що звертаючись до суду із апеляційною скаргою, Міністерство оборони України посилалося на те, що оскаржуваним рішенням було вирішено питання про права, свободи, інтереси та обов`язки, зокрема щодо отримання ОСОБА_1 від держави одноразової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_1 .

При цьому, встановлено, що заявник ОСОБА_1 встановлювала вищезазначений факт виключно для отримання допомоги на поховання колишнього чоловіка та оформлення спадщини, про що вона прямо зазначала у своїй заяві у цій справі.

Міністерство оборони України не надало апеляційному суду належних, допустимих доказів того, що саме рішенням суду першої інстанції у цій справі, у будь-який спосіб порушено його права.

Враховуючи викладене, рішенням суду першої інстанції у цій справі питання про права, обов`язки, свободи та інтереси Міністерства оборони України не вирішувалося.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 червня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 березня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Павлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров