Справа № 161/6322/23
Провадження № 2/161/2222/23
У Х В А Л А

24 квітня 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., вивчивши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

21.04.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , предметом якого є стягнення з відповідача на користь позивачки в порядку поділу майна подружжя грошової компенсації за 1/2 частини вартості автомобіля MERCEDES-BENZ, Е 280, 1997 р.в., збільшення вартості поліпшень (завершеного ремонту) квартири АДРЕСА_1 , та вартості кухонних меблів.

Одночасно з цим, позивачка у своєму позові просить відстрочити сплату судового збору у зв`язку зі зверненням до суду з даним позовом. Вказане клопотання обгрунтоване тим, що у неї відсутній доступ до спірного автомобіля та квартири, а тому вона позбавлена можливості визначити ціну позову. Натомість, в ході розгляду справи вона буде клопотати перед судом про призначення судової експертизи з метою встановлення дійсної вартості спірного майна та, як наслідок, здійснить доплату судового збору.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши підстави заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих підстав, суд у порядку, передбаченого законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави відстрочення сплати судового збору визначені ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, ОСОБА_1 у своєму клопотання взагалі не посилається на наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, визначених ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

При цьому варто зауважити, що позивачкою було сплачено мінімальний встановлений законодавством розмір судового збору (1073,60 грн.), який, з огляду на предмет позову, очевидно є недостатнім.

Виходячи зі змісту мотивації клопотання про відстрочення сплати судового збору, позивачці варто було сплатити максимальний розмір судового збору, встановлений пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та в ході розгляду справи, за наслідками отримання експертної оцінки спірного майна, повернути надлишково сплачені кошти судового збору в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В зв`язку з цим суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 76-81, 136, 353 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 24 квітня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська