Провадження № 2/537/498/2023
Справа № 537/859/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2023 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання - Бакай М.С., позивача ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Савранського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого прохала суд визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець: Україна, село Слюсарево Подільського (попередня назва Савранського) району Одеської області є батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на її ОСОБА_1 користь на її особисте утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною, ОСОБА_4 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати сплачені за позовну заяву про визнання батьківства в сумі 1073,60 грн. залишає за собою. Судові витрати про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини покласти на відповідача.

В обґрунтуванні позову вказала, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово взята на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В квітні місяці 2021 році року вона познайомилась з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони зустрічалися на протязі півтора року після чого почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Перебуваючи у цивільних стосунках з відповідачем вона завагітніла. Вони в подальшому планували зареєструвати свій шлюб, але 24 лютого 2022 року внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, ОСОБА_2 пішов до збройних сил України, де по теперішній час і проходить службу.

Будучи вагітною від ОСОБА_2 , вона 20 березня 2022 року виїхала з України за кордон до своєї сестри ОСОБА_6 в місто Апелдорн Королівства Нідерланди. Перебуваючи в місті Апелдорн Королівства Нідерланди вона народила сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Так як на той період, а саме на день народження ОСОБА_4 , вона не перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , в графі батько в свідоцтві про народження стоїть незаповнена відомість, а тільки зазначена мати ОСОБА_1 . Тому прізвище дитини було записано її - ОСОБА_8 , а по батькові - ОСОБА_9 по імені цивільного чоловіка ОСОБА_2 .

Повернувшись до України вони зареєстрували свій шлюб 13 жовтня 2022 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

20 січня 2023 року вона ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом звернулись до Савранського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області з спільною заявою про внесення змін до свідоцтва про народження дитини, а саме про батька.

04 лютого 2023 року отримали відмову, а саме відмова мотивована, що згідно ст. 126 Сімейного кодексу України передбачено внесення змін до актового запису про народження дитини на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства, у випадку коли актовий запис про народження дитини складено органом державної реєстрації актів цивільного стану держави Україна. Законодавством Королівства Нідерланди не передбачено інститут визнання батьківства. Вирішити питання батьківства у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України немає можливості (лист від 04.02.2023 року № 08/24.25-76).

Відповідно до Правил внесення до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №95/5 заявник не має законних підстав звертатись з питання змін до актового запису про народження через відсутність в органах державної реєстрації актів цивільного стану актового запису про народження дитини, до якого необхідно внести відповідні зміни, тому в задоволені вимог було відмовлено з даним вирішенням питання та рекомендовано звернутись до суду (лист Савранського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області).

У відповідності до вимог ч. 3,4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Проживши однією сім`єю без реєстрації шлюбу два роки, 05 лютого 2023 року вона розірвала їх стосунки з ОСОБА_2 по тій причині, що останній перестав піклуватися про неї та про свою дитину ОСОБА_4 . Відповідач поїхав продовжувати службу в ЗСУ та з вищезазначеної дати, а саме з лютого місяця 2023 року вони не спілкуються.

Доказами у справі є фотографії, на яких вона зображена разом із відповідачем в період їх відносин відповідач разом з дитиною. Крім того в разі відзиву відповідача на подану позовну заяву, або відмови від визнання себе батьком в судовому порядку, вона має намір до початку розгляду справи по суті клопотати про призначення судово-генетичної експертизи.

Малолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з нею. В даний час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним трьох років і у відповідності з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, також має право на утримання від чоловіка. Вона неодноразово зверталась за допомогою до ОСОБА_2 про надання грошової допомоги на утримання ОСОБА_4 та на її утримання, але відповідач всі отримані кошти витрачав на свої потреби та в добровільному порядку відмовляється від надання допомоги. Відповідач служить в ЗСУ, де отримує заробітну платню щомісячно. Відповідач є дієздатною особою працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та її особисто на період декретної відпустки по догляду за дитиною до трьох років.

Відмова відповідача та неможливість через відділ державної реєстрації актів цивільного стану визнати себе батьком дитини та відмова відповідача надавати матеріальну допомогу та утримання дитини та її особисто поставила її в скрутне матеріальне становище та таким чином вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням у підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23.06.2023 року за клопотанням позивача судом замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Савранський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, та не заперечував проти задоволення позову.

Представник відповідача вказав на можливість винесення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Третя особа Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направила до суду листа згідно якого прохали розгляд справи провести без присутності представника відділу відповідно до норм діючого законодавства. Заперечень, щодо розгляду даної справи відділ не має.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд, згідно положень ч.3 ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення.

Суд, заслухавши учасників справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно п.10. ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі СК України) кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями ст. 121 СК України закріплено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Стаття 122 СК України визначає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Статтею 125 СК України встановлено порядок визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Згідно положень ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно

перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (паспорт НОМЕР_1 від 21.10.2022 р видано органом 5317) ІНФОРМАЦІЯ_6 народила сина ОСОБА_4 , що підтверджується випискою із свідоцтва про народження № НОМЕР_2 виданої 19.08.2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану муніципалітету Апелдрон (країна Нідерланди). Відомості про батька у виписці відсутні.

13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та після реєстрації шлюбу прийняла прізвище ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 1315.

У лютому 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Савранського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про внесення до свідоцтва про народження дитини відомостей про батька дитини та виправлення прізвища матері дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_12 ».

Я вбачається з листа від 04.02.2023 року № 08/24.25-76 Савранського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі документів, наданих заявниками та зібраних відділом, виявлено: Громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до Савранського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про визнання батьківства відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Заявники просять внести до свідоцтва про народження дитини відомості про батька.. Для підтвердження свого прохання заявники надали: паспорт батька НОМЕР_4 від 18.09.2019 р виданого органом 5143; паспорт матері НОМЕР_1 від 21.10.2022 р видано органом 5317; копію свідоцтво про шлюбі- НОМЕР_5 від 13.10.2022 р видано відділом ДРАЦС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); виписку із свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4 виданого муніципалітетом міста Апелдорн Королівства Нідерланди № 100825 від 19.08.2022 року. Статтею 126 Сімейного кодексу України передбачено внесення змін до актового запису про народження дитини на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства, у випадку коли актовий запис про народження дитини складено органом державної реєстрації актів цивільного стану держави Україна. Законодавством Королівства Нідерланди не передбачено інститут визнання батьківства. Вирішити питання визнання батьківства у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України немає можливості. Виправленню також підлягає прізвище матері дитини, зазначене в виписці про народження дитини, яке вона набула при реєстрації шлюбу з батьком дитини , тобто виправити прізвище матері « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_12 ». Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 заявник не має законних підстав звертатись з питання внесення змін до актового запису про народження через відсутність в органах державної реєстрації актів цивільного стану актового запису про народження дитини, до якого необхідно внести відповідні зміни, тому в задоволення вимог заявникам відмовлено.

Згідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання відповідачем позову судом не встановлено, а тому суд приймає таку заяву.

Враховуючи визнання відповідачем позову, зокрема факту батьківства, суд вважає, що обставини викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження та дійсно позивач з відповідачем з 2021 року зустрічалися на протязі півтора року після чого почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, позивач завагітніла. В подальшому в наслідок збройної агресії російської федерації проти України, ОСОБА_2 пішов до збройних сил України, де по теперішній час і проходить службу. А позивач будучи вагітною від відповідача на весні 2022 року виїхала з України за кордон в місто Апелдорн Королівства Нідерланди, де ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина ОСОБА_4 . Оскільки на час народження ОСОБА_4 , вона не перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , в графі батько в свідоцтві про народження стоїть незаповнена відомість, а тільки зазначена мати ОСОБА_1 . Тому, прізвище дитини було записано її - ОСОБА_8 , а по батькові - ОСОБА_9 по імені цивільного чоловіка ОСОБА_2 .

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини та визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимога позивача щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Україна, село Слюсарево Подільського (попередня назва Савранського) району Одеської області, батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , доведена та така, що підлягає задоволенню.

Судом також встановлено, що наразі дитина проживає з позивачем. Відповідач належним чином не приймає участі в утриманні позивача та їх спільної дитини. Дитина фактично знаходиться на утриманні позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитино. Домовленості про утримання дитини батьками не досягнуто.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, зокрема, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно ч.2, ч.3 ст. 77 Сімейного Кодексу України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Згідно ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Згідно вказаних норм відповідач має обов`язок по утриманню дитини, до досягнення дитиною повноліття та матері дитини, до досягнення дитиною трьох років, а позивач має право на її утримання відповідачем до досягнення дитиною трьох років та отримання аліментів на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вище викладене та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трьох років та на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат на ній за вимогу про визнання батьківства, суд вважає за можливе залишити судові витрати в сумі 1073,60 на позивачеві.

При цьому, згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2147,20 грн за вимоги про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, суд, вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 7,74,77,80,84,121,122,125,126,128,134, 180,181,182 СК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце народження: Україна, Одеська область, Савранський район, село Слюсарево, - є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Нідерланди, Апелдорн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання ВПО: АДРЕСА_2 ), на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання ВПО: АДРЕСА_2 ), аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 09.03.2023 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_4 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), на користь держави судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич