"26" квітня 2023 р.
Справа №642/2163/22
Провадження № 2/642/130/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
26 квітня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вікторова В.В.
за участю секретаря Шнайдер Д.С
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 4961грн. 72 коп. та сплачений судовий збір.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач звернулася до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, після чого 12.06.2020 року відповідачу наданий статус безробітного відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», призначена виплата допомоги по безробіттю у розмірі встановленому законодавством та виплачена допомога по безробіттю за період з 09.09.2020 по 14.10.2020 у сумі 4961,73грн. Станом на час реєстрації в центрі зайнятості документів на підтвердження факту зайнятості відповідач не надавав. Однак, у подальшому позивачем встановлене приховання відповідачем факту працевлаштування з 09.09.2020 року по 16.09.2020 року до ПП «Компанія МЗ» у Харківській області. Харківським міським центром зайнятості проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатом якої складено акт розслідування №98 від 01.12.2020 року. В результаті наданих документів ПП «Компанія МЗ», ОСОБА_1 працювала з 09.09.2020 по 16.09.2020 на посаді адміністратора торгівельного залу. Наказом директора Харківського міського центру зайнятості №660 від 02.12.2020 року встановлена необхідність повернення відповідачем безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 4961,72грн.. Станом на час звернення до суду з позовною заявою відповідач кошти не повернула.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 січня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачеві за місцем реєстрації.
Відповідачем в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав..
Відзив на позов відповідачем у встановлений строк не надано.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з заявою за сприянням у працевлаштуванні, де згідно поданої заяви, їй було надано статус безробітного, з призначенням допомоги по безробіттю та відповідно до Закону України «Про зайнятість населення загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначена допомога по безробіттю з 12.06.2020 року по 08.03.2021 року, у розмірі встановленому законодавством.
Перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати йому матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів.
Відповідно до копії наказів директора ПП «Компанія МЗ» №716 від 09.09.2020 року та №732 від 16.09.2020 року ОСОБА_1 перебувала у відносинах цивільно-правового характеру з підприємством ПП «Компанія МЗ» у період з 09.09.2020 року по 16.09.2020 року на посаді адміністратора торгівельного залу.
Під час перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю в центрі зайнятості, ніяких документів щодо перебування в трудових відносинах відповідач не надала. В заяві про надання статусу безробітного своїм підписом підтвердила, що трудовою діяльністю не займається та доходів не отримує. Також, підтвердив своїм підписом, що з правами та обов`язками безробітного ознайомлена та несе повну відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей.
Директором Харківського міського центру зайнятості винесено наказ № 660 від 02.12.2020 року, яким вирішено вжити заходів по поверненню коштів, виплачених ОСОБА_1 як допомогу по безробіттю в сумі 4961,72 грн.
Проте, на час звернення до суду, вказана сума повернута не була.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.
Відповідно до п.3 ст.3 ЗУ «Про зайнятість населення» - зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.
За таких обставин, ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносився до категорії зайнятого населення, відповідно до норм ст.4Закону України «Про зайнятість населення» та після працевлаштування на роботу повинен була повідомити Харківський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, а саме, допомоги по безробіттю, однак, про те, що вона працевлаштувався на роботу не повідомила Центр, чим порушила вимоги чинного законодавства та отримував безпідставно матеріальну допомогу на випадок безробіття у сумі 4961 грн. 72 коп.
Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ст. 39 вказаного Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог та стягує з відповідача на користь Харківського міського центру зайнятості вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 4961 грн. 72 коп.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89, 158, 264-265 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 4961 ( чотири тисячі дев`ятсот шістесят одну) грн. 72 коп. на користь Харківського міського центру зайнятості.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Харківського міського центру зайнятості судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.00ком.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ленінського районного суду м. Харкова протягом 30 днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Вікторов