Провадження № 2/752/859/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.03.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Пастух З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «СК «Уніка», відповідно до якого просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 56004,73 гривні, судові витрати у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.03.2020 р. в с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля «ГАЗ 24» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «ГАЗ 24» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» за полісом обов`язкового страхування № АО/3769270 та за договором добровільного страхування № 800008/4450/0000720.

Позивач зазначає, що вона є власником автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_1 і звернулась до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування, яка після отримання всіх необхідних документів запропонувала виплатити страхову суму в розмрі 220107,92 гривні.

Оскільки позивач вважала зазначений розмір страхового відшкодування заниженим, вона відмовилась узгоджувати суму страхової виплати.

Відповідно до Звіту, складеного оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення відповідача, вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу «Форд» д.н. НОМЕР_1 становить 386107,92 гривні, при цьому було повідомлено, що вартістю автомобіля після настання ДТП становить 165000 гривні і він є фізично знищеним.

Позивач зазначає, що за її замовленням судовим експертом Коваль І.М. проведено автотоварознавче дослідження з визначення розміру матеріального збитку, відповідно до висновку якого вартість матеріального збитку становить 442112,65 гривень, а отже сума страхового відшкодування повинна була становити 277112,65 гривень.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав свої зобов`язання належним чином, сплативши лише суму страхового відшкодування в розмірі 220107,92 гривні, і з врахуванням висновку судового експерта Коваль І.М. позивач просить стягнути з відповідача недоотриману суму страхового відшкодування в розмірі 56004,73 гривні (442112,65 грн - 165000 грн -220107,92 грн-1000 грн).

19.11.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

20.04.2021 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого Страховик просить відмовити у задоволенні позову, оскільки розмір страхового відшкодування визначався у відповідності до вимог законодавства на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу № 3110 від 30.03.2020 р., складеного оцінювачем ОСОБА_4 та сплачений в повному обсязі.

05.10.2021 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва закрито підготовче провадження.

Представник позивача в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Крім того, представник позивача просить визнати неналежним доказом Звіт, складений на замовлення страхової компанії, оскільки при визначенні розміру шкоди оцінювачем невірно зазначено фактичний пробіг транспортного засобу, строк експлуатації, не вірно визначено тип пального, при визначені вартості застосовано курс долара не на дату дорожньо-транспортної пригоди.

Представник відповідача не з`явився в судове засідання, подавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника Страхової компанії.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.03.2020 р. в с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «ГАЗ 24» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «ГАЗ 24» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 і зазначені обставини в ході розгляду справи не оспорювались сторонами, а отже в силу положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст..1188 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, однак, в межах суми страхового відшкодування.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підставі ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна

Відповідно до ст.12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ 24» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» за Полісом обов`язкового страхування № АО/3769270 та за Договором добровільного страхування № 800008/4450/0000720.

З метою визначення вартості матеріального збитку ПрАТ «СК «Уніка» звернулось з заявою до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 , який провів автотоварознавче дослідження.

Відповідно до Звіту № 3110 від 30.03.2020 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Форд» д.н. НОМЕР_1 складає 570961,23 гривні, а ринкова вартість транспортного засобу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди становила 386107,92 гривні.

На підставі проведених досліджень оцінювач прийшов до висновку, що вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, станом на 25.03.2020 р. становить 386107,92 гривні.

В подальшому, оскільки автомобіль визнано фізично знищеним Страховою компанією з метою в подальшому визначення розміру страхового відшкодування було замовлено проведення експертного дослідження в ТОВ «СЗУ Україна» для визначення утилізаційної вартості транспортного засобу.

Відповідно до висновку № 3488 від 15.05.2020 р. утилізаційна вартість транспортного засобу становить 165000 гривень.

ПрАТ «СК «Уніка» було розраховано розмір страхового відшкодування відповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за вирахуванням франшизи в межах ліміту Страховика в розмірі 129000 гривень, а також на підставі Договору добровільного страхування в сумі 91107,92 гривні, які були сплачені позивачу 20.05.2020 р.

Позивач не погодилась з визначеним Страховою компанією сумою страхового відшкодування та звернулась до судового експерта Коваль І.М. з заявою про проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до висновку № 146/20 від 04.05.2020 р., складеного судовим експертом Коваль І.М., вартість матеріального збитку становить 442112,65 гривень, що становить ринкову вартість досліджуваного транспортного засобу на момент ДТП.

Суд вважає, що Звіт № 3110 від 30.03.2020 р., складений СОД ОСОБА_4 на замовлення ПрАТ «СК «Уніка» не є достовірним доказом в розумінні ст. 79 ЦПК України.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Натомість, при визначенні вартості завданого власнику пошкодженого транспортного засобу матеріального збитку, СОД ОСОБА_4 проводив оцінку станом на 25.03.2020 р., хоча дорожньо-транспортна пригода мала місце 12.03.2020 р., що суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Крім того, дата виготовлення транспортного засобу «Форд» д.н. НОМЕР_1 , зазначена у Звіті не відповідає даті виготовлення, зазначеній в реєстраційних документах та яка міститься в ідентифікаційному номері автомобіля.

Зазначені обставини впливають на розмір шкоди при визначенні збитків, завданих власнику пошкодженого транспортного засобу, а отже не можуть бути прийняті судом до уваги.

Враховуючи висновки судового експерта Коваль І.М. за № 146/20 з відповідача підлягає стягненню недоотримана сума страхового відшкодування в розмірі 56004,73 гривні (442112,65 грн - 165000 грн -220107,92 грн-1000 грн).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість та доведеність позовних вимог, в зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та в зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрат по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (ЄДРОПУ 20033533, м.Київ, вул.Саксаганського, 70-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму страхового відшкодування в розмірі 56004 гривні 73 копійки, судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О.Колдіна

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2023 року.