"14" липня 2023 р. Справа № 363/3732/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Поліщук С.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника позивача адвоката Бочарової Галини Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Бочарової Г.О. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, в якій позивач просить поділити майно, яке є ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 спільною сумісною власністю, передавши ОСОБА_1 , житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:021:0104; визнати за ОСОБА_1 , право особистої приватної власності на житловий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:021:0104 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , в якості компенсації грошові кошти в сумі 2 150 000,00 гривень, 00 копійок.

Разом з позовною заявою від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:021:0104, зареєстрованих на ОСОБА_2 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що враховуючи протиправну поведінку відповідача по справі, ОСОБА_2 , яка не раз погрожувала продати будинок без дозволу позивача, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:021:0104, зареєстрованих на її ім`я, невжиття заходів забезпечення може унеможливити виконання рішення суду.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Посилання представника позивача на те, що відповідач може відчужити спірне майно не приймається судом до уваги, оскільки є лише її припущенням та не підтверджено достатніми доказами.Жодних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову представником позивача суду не надано.

Крім того, матеріали справи та заяви про забезпечення позову взагалі не містять жодних доказів, щодо власника спірного майна, а саме правовстановлюючі документи або інформацію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цього майна.

На підставі вищевикладеного, враховуючи підстави та предмет позову, а також не доведення представником позивача, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість невиконання чи утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження його доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Бочарової Галини Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна