Справа № 604/448/23
Провадження № 2-з/604/6/23
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року смт.Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду смт. Підволочиськ, Сташків Н.Б., розглянувши заяву Фермерського господарства «Золотий жайвір» про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ФГ «Золотий жайвір» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом постановлення ухвали якою просить заборонити ФГ «Агро Остап`є», до вирішення справи по суті вчиняти дії, пов`язані із використанням земельної ділянки, а ОСОБА_1 дії, пов`язані із передачею у володіння або користування інших осіб земельної ділянки площею 1,767 га, кадастровий номер :01:001:0302, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ріллі), яка розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що в провадженні Підволочиського районного суду знаходиться справа № 604/448/23 за позовом ФГ «Золотий Жайвір» до ОСОБА_1 , ТОВ «Агро Остап`є» про визнання укладеним договору оренди землі на новий строк та визнання відсутнім права оренди. Посилається на те, що між сторонами був укладений договір оренди землі. По закінченню строку, тобто за 1 місяць, позивач, дотримуючись вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», повідомив про намір скористатись переважним правом на укладення на новий строк договору оренди щодо спірної земельної ділянки, а також надав відповідачу два примірника договору оренди у новій редакції, а відтак вчинив усі дії, які був зобов`язаний вчинити згідно договору оренди землі. Незважаючи на вказані обставини у березні 2023 року позивачу стало відомо, що відповідач не надіславши лист-повідомлення про заперечення в поновленні договору оренди землі на новий строк, не витребувавши земельну ділянку за кадастровим номером від позивача, у володінні якої вона перебуває, уклав договір оренди з іншим орендарем ФГ «Агро Остап`є». На підставі вказаного договору 26 березня 2023 року державним реєстратором Збаразької міської ради Тернопільської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 49747007 про інше речове право право оренди ФГ «Агро Остап`є» щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0302.Посилається на те, що ним до закінчення договору оренди землі було засіяно орендовану земельну ділянку сільськогосподарськими культурами, а тому з метою уникнення можливих конфліктних ситуацій та судових спорів про стягнення спричинених збитків в розмірі вартості урожаю, який має бути зібраний ФГ «Золотий жайвір» вважають, що ефективний захист порушених прав позивача та забезпечення реальної можливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову можливе лише шляхом вжиття заходів забезпечення позову у виді встановлення до закінчення розгляду справи по суті заборони новому орендарю користуватись спірною земельною ділянкою, а землевласнику передавати у користування чи володіння іншим особам, оскільки саме такий захід забезпечення позову буде співмірним із пред`явленими вимогами, не завдасть шкоди відповідачам та реально забезпечить ефективний захист порушених прав позивача, у зв`язку з чим просять заяву задовольнити.

Суд, вивчивши доводи позивача, щодо обґрунтованості заяви про забезпечення позову, проаналізувавши предмет спору та подані докази, приходить до переконання, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних міркувань :

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як убачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі є можливе переважне право ФГ «Золотий жайвір» перед іншими особами на укладення на новий строк договору оренди земельної ділянки, яке на думку позивача було порушено відповідачами у справі.

Зазначає, що позивач виявив бажання скористатись відповідно до норм ЗУ «Про оренду землі» переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, повідомив про це відповідача та надіслав відповідно договір оренди, проте будь-яких заперечень зі сторони відповідача не отримав.

Крім того повідомив відповідача, що до закінчення дії договору оренди у зв`язку з тим, що орендодавець на надіслав заперечень, засіяв земельну ділянку сільськогосподарськими культурами, а тому виникла потреба у зібранні урожаю, а повернення земельної ділянки буде здійснено у відповідності до умов діючого договору.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші види, але з урахуванням встановлених законом обмежень.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином проаналізувавши матеріали справи та законодавче регулювання, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви шляхом заборони ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до вирішення справи по суті вчиняти дії, пов`язані із передачею у володіння чи користування інших осіб земельної ділянки площею 1,767 га, кадастровий номер :01:001:0302, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ріллі), яка розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, оскільки такий вид забезпечення відповідатиме меті забезпечення позову.

Разом із цим, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони ФГ «Агро Остап`є»» до вирішення справи по суті вчиняти дії, пов`язані із використанням земельної ділянки площею 1,767 га, кадастровий номер :01:001:0302, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ріллі), яка розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, суд виходить із наступного :

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи вчиняти певні дії (займатися певною діяльністю), а тому суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета позову, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Судами встановлено, що предметом спору за вимогами Позивача є переважне право ФГ «Золотий Жайвір» перед іншими особами на укладення на новий строк договору оренди земельної ділянки. На думку позивача відповідач ОСОБА_1 не дотримався вимог Закону та не повідомив його про небажання продовжити договір оренди на запропонованих позивачем умовах.

Проте, як убачається із письмових пояснень ФГ «Агро Остап`є» котрі просять заяву про забезпечення позову залишити без задоволення з огляду на те, що позивач ФГ «Золотий Жайвір» неповно вказали обставини справи і не повідомили, що відповідач ОСОБА_1 надсилав ФГ «Золотий Жайвір» листи-повідомлення у яких заперечував про продовження із ними договору оренди на запропонованих ними умовах. А відтак дотримався вимог Закону та мав право розпоряджатись належною йому земельною ділянкою на власний розсуд, а саме уклав договір оренди із ФГ «Агро Остап`є». Задоволення заяви про забезпечення позову буде втручанням в господарську діяльність ФГ «Агро Остап`є» та порушить права власника земельної ділянки на мирне і вільне володіння та розпоряджання належною йому земельною ділянкою.

Таким чином, суд, не надаючи оцінку щодо дотримання сторонами вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та наданим доказам констатує те, що між сторонами існує спір і доводи сторін потребують дослідження та перевірки безпосередньо у судовому засіданні.

Разом із тим, судова практика, зокрема Пленум Верховного Суду України у постанові №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», звертає увагу на те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

З метою мінімізації можливих зловживань із забезпеченням позову, слід враховувати вимоги процесуального законодавства, зокрема: по-перше, суду має бути надане підтвердження існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, по-друге, забезпечення позову має бути обґрунтованим, тобто заявник повинен обґрунтувати, чому невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду та як саме, по-третє, вид забезпечення позову повинен бути відповідати позовним вимогам та їхньому обсягу.

При цьому вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а ще й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Проаналізувавши вимоги Законодавства та судову практику, суд приходить до переконання, що Позивачем не обґрунтовано підтвердження існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів того, що саме ним засіювались сільськогосподарські культури, доказів того, що ФГ «Агро Остап`є» використовує спірну земельну ділянку неправомірно, не належним чином мотивовано чому невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду та як саме. Крім того, вид забезпечення позову до ФГ «Агро Остапє» у якому просять заборонити вчиняти дії пов`язані із використанням земельної ділянки не відповідає предмету спору і на думку суду буде втручанням у господарську діяльність фермерського господарства, блокування роботи даного господарства, втрати урожаю і можливе приведення до незворотних наслідків.

Таким чином, подана заява про забезпечення позову в частині заборонити ФГ «Агро Остап`є», до вирішення справи по суті вчиняти дії, пов`язані із використанням земельної ділянки, площею 1,767 га, кадастровий номер :01:001:0302, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ріллі), яка розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області не містить достатньо обґрунтованих мотивів та посилань на докази на підставі яких суд може дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності, співмірності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб, а відтак у задоволенні в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Фермерського господарства «Золотий жайвір» про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_1 , с. Остап`є Тернопільського району) до вирішення справи по суті вчиняти дії, пов`язані із передачею у володіння чи користування інших осіб земельної ділянки площею площею 1,767 га, кадастровий номер :01:001:0302, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ріллі), яка розташована за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя-підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків