РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 рокуСправа № 951/243/23
Провадження №2/951/88/2023

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братків І. І.

за участю секретаря судового засідання Галаса В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козова Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

17 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані тим, що 20.05.2017 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №20.

Від шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, діти проживають разом із нею, відповідач у свою чергу ухиляється від матеріального забезпечення дітей, створення їм належних умов для розвитку, не допомагає з придбанням продуктів харчування, одягу, дитячих засобів гігієни, розвиваючих іграшок, а також необхідних медикаментів. Добровільної матеріальної допомоги не надає.

Повідомила, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, відомо, що він має мінливі але великі доходи.

Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 гривень на кожну дитину але не менше 50% встановленого ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду та до досягнення дітьми вісімнадцятирічного віку.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 22.03.2023 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. 17.03.2023 представник позивача адвокат Колошкін П. І., подав клопотання, у якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Справу просить слухати без участі сторони позивача.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 11.04.2023 подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що не ухиляється від матеріального утримання дітей. Поряд із цим, вказав, що позивач разом із дітьми, у зв`язку із повномасштабним вторгненням на територію України виїхала за кордон у Королівство Швеції, як тимчасово переміщені особи та проживають там у його родичів на матеріальному утриманні вказаної держави.

Стверджує, що перебуває із дітьми на зв`язку, цікавиться їхнім життям та потребами, намагається їх вирішувати без участі позивача. З приводу посилань позивача щодо ненадання коштів, то зазначив, що такі не відповідають дійсності, оскільки доказів матеріального забезпечення дітей не надала.

Посилаючись на вкладене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки може сплачувати такі кошти добровільно без рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2017 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, про що складено актовий запис №20, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області 20.05.2017.

Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №65, виданого Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 18.09.2019 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №639, виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 25.07.2017.

Згідно, свідоцтва про зміну імені виданого Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 01.10.2021 ОСОБА_5 здійснив державну реєстрацію зміни імені, після чого став іменуватися ОСОБА_2 .

Також установлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_6 є батьком дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідачем цей факт не заперечується.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Діти фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов`язків по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2272 гривні .

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст. ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи указані обставини, матеріальне становище платника аліментів, визначені ст. 182 СК України обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, у зв`язку з тим, що діти потребують матеріальної допомоги і відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу, враховуючи потреби дітей, матеріальне становище сторін, виходячи з того, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою покладається як на матір, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 3000 гривень щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Визначений судом розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Суд вважає за необхідне зазначити, що такий розмір аліментів на утримання дітей, є більшим мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, визначеного законом, і буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 17.03.2023.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Позовні вимоги задоволені судом. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення із 17 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення із 17 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду в тридцятиденний термін з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспортні дані № НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані № НОМЕР_6

Суддя Ірина БРАТКІВ