Справа № 740/1596/23
Провадження № 2/740/557/23
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Єцкало Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 17.03.2023 звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Позов аргументує тим, що 17.02.2023 на підставі договору купівлі-продажу він придбав вищевказаний будинок у ОСОБА_4 . Однак, у житловому приміщенні залишаються зареєстрованими відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Реєстрація мiсця проживання відповідачів у будинку створює для нього перешкоди у вільному користуванні належним йому на праві власностi майном, оскiльки змушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від зареєстрованих за адресою осiб. Також реєстрацiя мiсця проживания відповідачів за вказаною адресою сворює для нього перешкоди для отримання житлових соціальних пiльг, а також обмежує права власника на вільне розпорядження належним йому нерухомим майном. Відповідачі добровільно зняти місце реєстрації проживання не бажають.

Ухвалою судді від 24.03.2023 постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримку позову.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подали, причини неявки в судове засідання не повідомили, тому суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 17.02.2023 між продавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покупцем ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Варавою Н.П., що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 17.02.2023 та витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.12-14).

Відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані у в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаціями сектору ведення реєстру територіальної громади відділу адміністративно-дозвільних процедур виконавчого комітету Ніжинської міської ради (а.с.23-24).

Відповідачі не мешкають у вказаному будинку, що підтверджується актами про фактичне не проживання фізичної особи за місцем реєстрації від 14.02.2023 та довідками №336, 337 відділу з благоустрою, роботи з ОСН та взаємодії з правоохоронними органами виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.02.2023 (а.с.15-18).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2023.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є повнолітніми, зареєстровані у будинку і в ньому не проживають.

При цьому відповідачі не є членами сім`ї власника житла, відтак положення ст. 405 ЦК України застосуванню не підлягають.

З огляду на вказані норми та надані докази, суд вважає, що вищенаведені обставини в сукупності є істотними і такими, які дають підстави для визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим будинком.

За таких умов та з огляду на положення ст. 391 ЦК України позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь