Номер провадження: 22-ц/813/5977/23
Справа № 497/819/23
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справиапеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесагаз»

на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 19 квітня 2023 року, постановлену у складі судді КравцовоїА.В., в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Одесагаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2023 року АТ «Одесагаз» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу в розмірі 5027,79 грн.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 19 квітня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу.

Ухвала мотивована тим, що звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, представник заявника не врахував, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил росії проти Держави Україна та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, що був затверджений ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022, - на всій території України з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, та наступними Указами Президента України, що були затверджені відповідними Законами України, строк дії воєнного стану в Україні було продовжено до 20.05.2023 включно.

Крім того, відповідно до абз.5ч.2ст.1 ЗУ «Про особливості регулювання відносин на ринку природнього газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-IX від 29.07.2022р, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості, тощо), яка врегульовується відповідно до абз.2ч.3ст.2 цього Закону . А, згідно ч.3ст.2 цього Закону постачальникам природного газу компенсується, різниця між вартістю послуг з постачання природного газу побутовим споживачам з урахуванням втрат, понесених внаслідок воєнних дій та з метою запобігання настанню гуманітарних кризових ситуацій, за період з 01.03.2022р. до останнього числа шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, та фактичним рівнем оплати побутовими споживачами послуги з газопостачання.

Отже, враховуючи норми вищевказаного ЗУ №2479-IX від 29.07.2022, а також те, що на момент звернення представника АТ "Одесагаз" до суду з вищевказаною заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу на території України введено військовий стан, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав щодо задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, в умовах воєнного стану неможливо належно дотриматися основного принципу цивільного процесу змагальності у зв`язку з нерівністю сторін: заявник, що є юридичною особою, має можливість здійснювати свою діяльність, у тому числі захищати своє право у судовому порядку, проте друга сторона боржник, у даному випадку, хоча на законодавчому рівні і має право захистити свої права після отримання копії наказу шляхом звернення до суду з заявою про скасування наказу в разі, якщо він ухвалений судом на підставі неналежних доказів, але фізично боржник, ймовірніше всього, позбавлений такої можливості, оскільки велика частина громадян в Україні під час дії військового стану не проживає за адресою своєї реєстрації чи місцем знаходження свого нерухомого майна, а також не має постійних доходів зі зрозумілих усім причин (міграція, служба в ЗСУ та теробороні, зменшення кількості споживачів через еміграцію і у зв`язку з цим робочих місць в Україні, заборони виїзду за кордон чоловіків, які не мають можливості виїхати за кордон у пошуках роботи, як то було традиційно прийнято в Україні останніми роками, тощо). В матеріалах справи відсутній розрахунок щомісячеих нарахувань.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, АТ «Одесагаз» подало апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначає, що суд безпідставно відмовив у видачі судового наказу з посиланням на те, що відповідно до Закону України Про особливості регулювання відносин на ринку природнього газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-IX від 29.07.2022, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості. При цьому судом першої інстанції не враховано, що АТ «Одесагаз» не є постачальником природного газу, а надає послуги з розподілу природного газу. Вважає, що посилання суду на нерівність сторін, а саме, що боржник ймовірніше позбавлений можливого звернення до суду, не має відношення до ЦПК України. Висновок суду про відсутність в матеріалах справи розрахунку щомісячних нарахувань не відповідає дійсності, оскільки у доданому до заяви PDF файлі перша сторінка- довідка про фінансовий стан, яка підтверджує факт наявності та розрахунок заборгованості. Щодо ненадання переконливих доказів щодо обізнаності боржника про наявність заборгованості, то форма та зміст заяви про видачу судового наказу не містить надання переконливих доказів щодо наявної у боржника заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 11 вересня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України(ст. ст. 160-173).

Згідно із ч. 1ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За змістом статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Статтею 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу, зокрема, згідно з частиною першою цієї статті визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відмовляючи у видачі судового наказу, місцевий суд виходив з того, що відповідно до Закону України Про особливості регулювання відносин на ринку природнього газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-IX від 29.07.2022р., протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про видачу судового наказу, АТ «Одесагаз» просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за оплату послуг із розподілу природного газу в сумі 5027,79 грн, судовий збір у розмірі 268,40 грн.

З наданої заявником виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань АТ «Одесагаз» є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якої є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

Отже АТ «Одесагаз» - сучасна компанія, що займається розподілом природного газу та модернізацією газорозподільних мереж на території Одеси та Одеської області.

Крім того, посилання суду на відсутність розрахунку заборгованості спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою про фінансовий стан споживача (а.с.5).

За вказаних обставин висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу, є помилковим.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Згідно із п. 4 ч. 1ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, ухвала Болградського районного Одеської області від 19 квітня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 374, 376, 379, 382 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесагаз» задовольнити, ухвалу Болградського районного Одеської області від 19 квітня 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті вимог заяви.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та подальшому оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 11 вересня 2023 року.

Головуючий Н.В. Стахова

Судді

М.В. Назарова

Ю.П. Лозко