Справа № 128/1725/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2023 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Шевчук Л.П.,
при секретарі судового засідання: Ружицькій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
У позовній заяві та заяві поданій на виконання вимог ухвали суду від 18.08.2022 про залишення позову без руху викладено наступну позицію.
Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 08.09.2020. Відповідач ОСОБА_2 є сином позивачки та зареєстрований за вказаною адресою. Однак, відповідач понад рік не проживає за адресою реєстрації, тобто в будинку по АДРЕСА_1 , що належить позивачці. Відповідач проживає в США та в добровільному порядку із зареєстрованого місця проживання не знімається, участі у витратах на утримання житлового будинку не приймає, а реєстрація відповідача за вказаною адресою створює позивачу перешкоди, як власнику житлового будинку, в користуванні та розпорядженні нерухомим майном. Між ними не існує будь яких домовленостей щодо збереження права відповідача на користування житлом в разі його відсутності. Також у позивача відсутня будь яка інформація щодо поважних причин не проживання відповідача у спірному житлі. На підставі вищевикладеного просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом по АДРЕСА_1 , судові витрати залишити за позивачем (а.с. 1-2, 34).
Ухвалою суду від 18.08.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (а.с. 29).
Ухвалою суду від 02.11.2022 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 40)
Ухвалою суду від 26.04.2023 постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити (а.с. 42).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце його проведення, відзив на позов до суду станом на час розгляду справи не надійшов.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до копії нотаріально посвідченого договору дарування житлового будинку від 08.09.2020 (а.с. 4-5) відповідач ОСОБА_2 подарував позивачці ОСОБА_1 житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №223058139 від 08.09.2020 за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 08.09.2020 зареєстровано право власності на нерухоме майно: житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивачка ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
З копії домової книги для реєстрації громадян за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8-11) вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстровані за вказаною адресою.
Відповідно до інформації Відділу адресно-довідкової роботи УДМС України у Вінницькій області (а.с. 32), що надана суду в порядку ч. 7 ст. 187 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.07.2011 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформації Центру Надання Адміністративних Послуг Вороновицької селищної ради від 18.08.2022 за вих. №09-02/256 (а.с. 31) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , чи проживає за вищевказаною адресою ЦНАП при виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради інформацією не володіє.
Відповідно до копій актів №74/14-03/22, №73/14-03/22, №73/14-03/22 від 19.10.2022 (а.с. 35-37) та актів №14-03/34, №14-03/35, №14-03/36, №14-03/37, №14-03/38, №14-03/39, №14-03/40, №14-03/41, №14-03/42, №14-03/43, №14-03/44, №14-03/45 від 11.08.2022 (а.с. 12-23) відповідач ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично з серпня 2021 року по серпень 2022 року не проживає за вказаною адресою.
Згідно інформації, що міститься на а.с. 38, ОСОБА_2 проживає в США з 04.10.2019, а з січня 2021 є законним постійним жителем США.
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Вказаний спір регулюється положеннями Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ч.1, 2, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З огляду на диспозицію статей 71, 72, ч. 2 ст. 107 ЖК УРСР для задоволення позовним вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, доказуванню підлягає: 1) встановлення відсутності особи понад 6 місяців (в окремих випадках понад 12 місяців) та 2) встановлення поважності такої відсутності.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідача ОСОБА_2 , як члена сім`ї власника житлового приміщення, слід визнати таким, що втратив право на користування житлом будинком АДРЕСА_1 , що позбавляє останнього права на користування вказаним житловим приміщенням.
Право власника даного будинку позивача, порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, підлягає захисту.
Судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 992,40 грн. (а.с. 3), що сплачені позивачкою ОСОБА_1 при зверненні до суду із даним позовом, слід залишити за позивачкою ОСОБА_1 відповідно до висловленої нею позиції у прохальній частині позовної заяви (а.с. 2).
Відповідно до ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 107, 150, 156, 405 ЖК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом будинком АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити за позивачкою ОСОБА_1 ..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Суддя Л.П. Шевчук