Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року

м. Шаргород

Справа № 130/1689/22

провадження № 2/152/91/23

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Соколовської Т.О., з участю секретаря судового засідання Шалавінської В.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 адвоката Підгайного П.Т., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань №1 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання акту приймання-передачі межових знаків недійсним, про визнання недійсною державної реєстрації речового права, про визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку, про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дію,

інші учасники справи не прибули,

встановив:

11.08.2022 ОСОБА_1 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання акту приймання-передачі межових знаків недійсним, визнання недійсною державної реєстрації речового права, визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку, визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дію та просила:

1. рішення Жмеринської міської ради Вінницької області за № 1117 від 25.09.2020 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для індивідуального садівництва 0,0033га НОМЕР_1 та для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га 0035787 від 22.02.2020 виконавцем якого є Центр земельних відносин Аскарова А.О. визнати недійсним та скасувати;

2. рішення про реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва 0,0033га НОМЕР_1 в державному земельному кадастрі від 07.08.2020 скасувати;

3. рішення про реєстрацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га. 0035787 в державному земельному кадастрі від 23.07.2020 скасувати;

4. технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для індивідуального садівництва 0,0033 га НОМЕР_1 та для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га 0035787 від 22.02.2020 виконавцем якого є Центр земельних відносин ОСОБА_3 визнати недійсною;

5. рішення про реєстрацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га 0035787 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 02.10.2020 скасувати;

6. рішення про реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва 0,0033 га НОМЕР_1 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 02.10.2020 скасувати;

7. витребувати від Жмеринської міської ради Вінницької області оригінал рішення за № 1117 від 25.09.2020 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для індивідуального садівництва 0,0033 га НОМЕР_1 та для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га. 0035787 від 22.02.2020 виконавцем якого є Центр земельних відносин ОСОБА_3 і визнати недійсним;

8. витребувати від відділу Жмеринського району Головного Управління Держгеокадастру у Вінницької області місто Жмеринка вул. Центральна проспект Бориса Олійника, 3, 23100 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для індивідуального садівництва 0,0033га НОМЕР_1 та для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га 0035787 від 22 .02.2020 виконавцем якого є Центр земельних відносин Аскарова А.О.;

9. зобов`язати ОСОБА_2 відновити усі межові знаки земельної ділянки до стану, в якому вони знаходилися;

10. зобов`язати ОСОБА_2 прибрати власний паркан, який вмонтований та розміщений вздовж усієї спільної межі.

У зв`язку з задоволенням відводів суддям Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області та неможливістю утворення нового складу суду, вказану цивільну справу спрямовано на розгляд до Шаргородського районного суду Вінницької області та відповідно до вимог ст.14 ЦПК України, передано в провадження судді Соколовської Т.О.

Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, з проведенням підготовчого засідання. Відкрито підготовче провадження, підготовче засідання призначено на 09 годину 10 березня 2023 року ( т.2 а.с. 5 6).

03.03.2023 від позивача ОСОБА_1 та 10.03.2023 від її представника адвоката Підгайного П.Т. до суду надійшли клопотання про об`єднання в одне провадження даної цивільної справи №130/1689/22 і цивільної справи № 130/1165/22 та повернення ОСОБА_1 судового збору в розмірі 7939,20 грн, сплаченого по справі №130/1689/22 (т.2 а.с.15 17).

08.03.,10.03.2023 на адресу Шаргородського районного суду надійшли клопотання від відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області за довіреністю №7 від 04.01.2023 ОСОБА_4 про залишення позовної заяви без розгляду з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України, в яких вони повідомили суд, що в провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа №130/1165/22 з аналогічними позовними вимогами до тих самих відповідачів. Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області за довіреністю №7 від 04.01.2023 Коновалова Я.О. звертають увагу суду на те, що ОСОБА_1 не дотрималась вимог ч.10 ст.175 ЦПК України і після подачі в червні 2022 року позовної заяви, в серпні 2022 року подала даний позов до того ж самого суду, до тих же самих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав, що підтверджується роздруківкою з сайту судової влади. На переконання відповідачів подання ОСОБА_1 двох позовів до одних й тих самих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав слід розцінювати як зловживання процесуальними правами. Крім того, ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., які полягають у підготовці відзиву на позовну заяву, формуванні додатків, підготовці заяв з додатками, інших процесуальних документів в межах цивільної справи №130/1689/22 (т.2 а.с. 18 31, 56 - 61).

Згідно з положеннями ст. 222 ЦПК України заяви і клопотання учасників справи вирішуються судом після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

У підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Підгайний П.Т. клопотання про об`єднання цивільних справ № 130/1165/22 та №130/1689/22 і повернення судового збору, сплаченого по справі № 130/1689/22 підтримали, щодо задоволення клопотань відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області Коновалової Я.О. про залишення позовної заяви у справі №130/1689/22 без розгляду та стягнення витрат на правничу допомогу заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася. Від неї до суду 29.03.2023 поступила заява про розгляд справи в її відсутності (т.2 а.с.79).

Представник Жмеринської міської ради Вінницької області у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення підготовчого засідання. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про проведення підготовчого засідання в його відсутності до суду не надходило (т.2 а.с. 12, 63, 82).

За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути клопотання позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Підгайного П.Т., відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області Коновалової Я.О. у відсутності учасників справи, які повторно не прибули на виклик суду.

Вирішуючи клопотання сторін, суд, заслухавши думку присутніх у підготовчому засіданні учасників справи, дослідивши матеріали справи, що стосуються заявлених клопотань прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, таке право є абсолютним, виражає демократичні засади суспільства, спрямоване на всебічний захист прав людини та громадянина.

Відповідно до вимог ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, в тому числі неприпустимість зловживання процесуальними правами (п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Згідно з положеннями п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За приписами статті 13 ЦПК України, яка визначає одну із основних засад цивільного судочинства диспозитивність, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до вимог частин 1,2 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Згідно з ч.3 ст.188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Відповідно до частин 7,8 ст. 188 ЦПК України про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження суд постановляє ухвалу.

Справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження, передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Умовою об`єднання позовів до кількох відповідачів в одному провадженні є однорідність позовних вимог, спільність предмета позову одного позивача до кількох відповідачів, спільність підстав позову, прав і обов`язків відповідачів та процесуальна доцільність.

За правилами п.1 ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд, серед іншого, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Для залишення позову без розгляду з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 257 ЦПК України, необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена процесуальна норма права направлена на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Залишення позову без розгляду у цьому разі можливе лише за умови, що позов у справі, яка перебуває у провадженні цього чи іншого суду, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема залишати позов без розгляду.

Підстава позову - це фактичні обставини (юридичні факти), на яких ґрунтується вимога позивача, та з наявністю або відсутністю яких закон пов`язує виникнення чи припинення матеріально-правових відносин між сторонами.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Сторони - особи (фізичні, юридичні), які набувають із пред`явленням позову певного процесуального статусу, зокрема позивач - особа яка звертається до суду з метою поновлення свого порушеного права, встановлення та визнання права, відповідач - особа, яка, зокрема зазначене право не визнає.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22.08.2018 в справі № 372/2230/17-ц (провадження № 61-31594св18); від 22.05.2019 у справі №640/7778/18 (провадження №61-48585св18); від 14.06.2021 в справі № 579/305/21 (провадження №61-8767ск21).

Вирішуючи клопотання сторін суд встановив, що до подачі позову 11.08.2022 ( цивільна справа №130/1689/22) ОСОБА_1 , раніше, а саме 14.06.2022 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з аналогічною позовною заявою (цивільна справа №130/1165/22) до ОСОБА_2 , Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання акту приймання-передачі межових знаків недійсним, про визнання недійсною державної реєстрації речового права, про визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку, про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дію.У вказаній позовній заяві позивачем пред`явлено позов до тих самих відповідачів ОСОБА_2 , Жмеринської міської ради Вінницької області, що у справі № 130/1689/22, і з тими самими вимогами а саме: визнати недійсним та скасувати рішення Жмеринської міської ради Вінницької області за № 1117 від 25.09.2020 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для індивідуального садівництва 0,0033га НОМЕР_1 та для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га 0035787 від 22.02.2020 виконавцем якого є Центр земельних відносин ОСОБА_3 ; скасувати рішення про реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва 0,0033га НОМЕР_1 в державному земельному кадастрі від 07.08.2020; скасувати рішення про реєстрацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га. 0035787 в державному земельному кадастрі від 23.07.2020; визнати недійсною технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для індивідуального садівництва 0,0033 га 0035791 та для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га 0035787 від 22.02.2020 виконавцем якого є Центр земельних відносин ОСОБА_3 ; скасувати рішення про реєстрацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га . 0035787 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 02.10.2020; скасувати рішення про реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва 0,0033га 0035791 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 02.10.2020 року; витребувати від Жмеринської міської ради Вінницької області оригінал рішення за № 1117 від 25.09.2020 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для індивідуального садівництва 0,0033 га НОМЕР_1 та для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га. 0035787 від 22.02.2020 виконавцем якого є Центр земельних відносин ОСОБА_3 і визнати недійсним; витребувати від відділу Жмеринського району Головного Управління Держгеокадастру у Вінницької області місто Жмеринка вул. Центральна проспект Бориса Олійника, 3, 23100 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для індивідуального садівництва 0,0033га НОМЕР_1 та для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0563 га та 0,0437 га 0035787 від 22 .02.2020 виконавцем якого є Центр земельних відносин Аскарова А.О.; зобов`язати ОСОБА_2 відновити усі межові знаки земельної ділянки до стану, в якому вони знаходилися; зобов`язати ОСОБА_2 прибрати власний паркан, який вмонтований та розмішений вздовж усієї спільної межі.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08.12.2022 (т.2 а.с. 40). На виконання ухвали суду від 03.11.2022 відповідачі ОСОБА_2 , Жмеринська міська рада Вінницької області подали відзиви на позовну заяву.

У зв`язку із задоволенням відводів суддям Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області та неможливістю утворення нового складу суду, цивільну справу №130/1165/22 направлено на розгляд до Шаргородського районного суду Вінницької області та відповідно до вимог ст.14 ЦПК України, передано в провадження судді Роздорожної А.Г.

Ухвалою суду від 05.01.2023 суддею Роздорожною А.Г. прийнято цивільну справу №130/1165/22 до розгляду зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання.

При вивченні матеріалів справи встановлено, що сторони, предмет, підстави позовів у справах № 130/1165/22 та № 130/1689/22 є тотожними, оскільки в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Отже, у провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області на розгляді перебувають справи №130/1165/22 та №130/1689/22 із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав, при цьому справа №130/1165/22 зареєстрована у Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області 14.06.2022, що дає підстави висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про об`єднання справ № 130/1165/22 та № 130/1689/22 в одне провадження та задоволення заяв відповідачів про залишення позову від 11.08.2022 без розгляду.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», передбачений виключний перелік підстав, за яких сплачена сума судового збору повертається.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Встановлено, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, сплатила судовий збір в розмірі 7939,20 грн, що підтверджується квитанціями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 15 грудня 2022 року та № 0.0..1 від 19.12.2022 (т.1 а. с. 179, 180).

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України, то заява ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Вирішуючи клопотання ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд погоджується з позицією відповідача ОСОБА_2 про те, що дії ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки остання протягом червня серпня 2022 року подала до суду дві ідентичні позовні заяви до тих самих відповідачів про той самий предмет і з тих же підстав.

У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 надано:

- договір про надання правничої допомоги №13 від 28.02.2023;

- додаткову угоду №01 від 03.03.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги №13 від 28.02.2023;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №000732 від 27.11.2020;

- акт наданих послуг правової (правничої) допомоги від 03.03.2023;

- квитанцію до платіжної інструкції 0.0..1 від 04.03.2023 на суму 3000 грн.

Судом установлено, що професійна правнича допомога у даній справі надавалась адвокатом Федоренко П.П. на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги від 28.02.2023 № 13 та додаткової угоди № 01 від 03.03.2023 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 28.02.2023 № 13 ( т.2 а.с.22 - 29).

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 01 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 28.02.2023 №13 сторони домовились, що норма години праці адвоката становить 1000 грн ( т.2 а.с.25).

Як зазначено в Акті наданих послуг правової (правничої) допомоги від 03.03.2023, який подала відповідач ОСОБА_2 , станом на 03.03.2023, адвокат Федоренко П.П. надала їй правничу допомогу, яка складається з ознайомлення з матеріалами справи, консультації, укладення договору про надання правової (правничої) допомоги, на які витрачено 30 хвилин часу; вивчення судової практики, підготовка та направлення відзиву на позовну заяву, формування додатків, підготовка клопотання про закриття провадження у справі, на які витрачено 2 години 30 хвилин ( т.2 а.с.26).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та пропорційність витраченого часу обсягу виконаних робіт та наданих послуг.

Законодавець пов`язує визначення розміру витрат на правничу допомогу з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у кожному конкретному випадку.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене та те, що правнича допомога у даній справі, зводиться до надання консультації та подання клопотання про залишення позову без розгляду та відзиву на позов, який ідентичний відзиву, поданому 29.11.2022 у справі №130/1165/22, позицію позивача про неспівмірність витрат, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 1500 грн, що відповідає вимогам розумності та співмірності.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 15, 44, 133, 137, 141, 142, 158, 188, 247, п.4 ч. 1 ст. 257, 260, 263,353, 354 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та її представника - адвоката Підгайного П.Т. про об`єднання цивільних справ №130/1165/22 та №130/1689/22 в одне провадження - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання акту приймання-передачі межових знаків недійсним, про визнання недійсною державної реєстрації речового права, про визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку, про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дію залишити без розгляду.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області повернути ОСОБА_1 сплачений нею при зверненні до суду судовий збір згідно квитанцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 15 грудня 2022 року та № 0.0..1 від 19 грудня 2022 року в розмірі 7939 (сім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 20 коп.

Заяву ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 130/1689/22 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала постановлена та проголошена 25.04.2023.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська