Головуючий у І інстанції Яковлєва Л.В.
Провадження №22-ц/824/7942/2023 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс «База Волна» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2023 року про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс «База Волна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, як правонаступника Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Балкової-Петренко Таміли Михайлівни, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Науменко Любов Григорівна, про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс «База Волна» звернулось в Бориспільський міськрайонний суд Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, як правонаступника Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Балкової-Петренко Т.М., треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Науменко Л.Г., про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування.

01 грудня 2022 року представник ОСОБА_3 - адвокат Тиран О.В. звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 з 06 березня 2022 року перебуває у розпорядженні командувача сил територіальної оборони Збройних сил України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Тирана О.В. про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, позивач ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс «База Волна» подало на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, щорозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження, виходив з того, що відповідач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, та враховуючи запровадження на території України воєнного стану, суд вважав за необхідне клопотання відповідача задовольнити, провадження у справі зупинити до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Силах України.

Однак з вищенаведеними висновками суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, зокрема, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Таким чином, діючим законодавством, дійсно, встановлений обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про перебування відповідача ОСОБА_3 на військовій службі на підставі фотокопіїдовідки від 03 лютого 2023 року № 134, виданої начальником штабу - першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 (том 3, а.с.141).

Разом з тим, суд першої інстанції, взявши до уваги в якості доказу вищевказану фотокопію довідки, не врахував наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 77, 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч.ч. 1, 2 ст. 100 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідно до наведених положень Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора.

З огляду на наведене, надіслана відповідачем електронною поштою фотокопія довідки помилково прийнята судом як належний та допустимий доказ обставин, на які посилався заявник у своєму клопотанні, оскільки подання документів у такій формі не відповідає приписам зазначених вище статей Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та норм ЦПК України.

Суд першої інстанції на наведене належної уваги не звернув та постановив ухвалу із посиланням на документ, який не є доказом у розумінні ст. 76 ЦПК України.

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про зупинення провадження у справі.

Окрім цього, у клопотанні про зупинення провадження у справі заявник посилався на те, що відповідач ОСОБА_3 з 06 березня 2022 року перебуває у розпорядженні командувача сил територіальної оборони Збройних сил України.

На підтвердження вказаних обставин, до клопотання заявником додано копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 58 від 06 березня 2022 року, з якої вбачається, що відповідно до мобілізаційного плану зараховано у розпорядження командувача сил територіальної оборони Збройних сил України та до списків особового складу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України солдата запасу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 3, а.с.70).

При цьому, з повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4730 від 29 грудня 2022 року, вбачається, що відповідно до облікових даних громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до проходження військової служби під час мобілізації не призивався (том 3, а.с.95).

24 лютого 2023 року відповідач надіслав на адресу суду фотокопію іншої довідки від 03 лютого 2023 року № 134, виданої начальником штабу - першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 (том 3, а.с.141).

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не звернув уваги на вищенаведені суперечності та з огляду на сумнівність довідки № 58 від 06 березня 2022 року, долученої до клопотання про зупинення провадження від 01 грудня 2022 року, не перевірив достовірність довідки від 03 лютого 2023 року № 134, поклавши її в основу судового рішення.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право сторін судового процесу на розумні строки розгляду справи, оскільки провадження у даній справі відкрито 15 січня 2021 року (том 1, а.с.72).

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтував свої висновки на підставі документу, який не є належним та допустимим доказом, та дійшов помилкового висновку про задоволення клопотання та зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки Бориспільським міськрайонним судом Київської області ухвалу від 24 лютого 2023 року постановлено з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в порядку, визначеному ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, Київськийапеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс «База Волна»- задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2023 року про зупинення провадження у справі - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: