Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/498/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович розглянувши заяву про самовідвід в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Довженко Валерій Іванович до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Довженко Валерій Іванович до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.

Під час вирішення питання щодо прийняття даної справи до свого провадження суддею було встановлено, що в мотивувальній частині позовної заяви адвокат Довженко В.І. висловлює своє невдоволення роботою окремих суддів Олевського районного суду Житомирської області, зокрема і судді Винара Л.В., який є головуючим суддею у справі. Дії представника позивачки вказують на те, що ще на стадії відкриття провадження по справі в адвоката Довженка В.І. наявні сумніви у незалежності та безсторонності головуючого судді під час майбутнього розгляду справи та винесення остаточного рішення за результатами такого розгляду. У зв`язку із чим, суддя з метою усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи на засадах довіри до суду заявив самовідвід по справі № 287/498/23.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 11 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У рішенні ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи. У рішеннях в справах «Ветштайн проти Швейцарії» Європейським судом з прав людини зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

В постанові Великої палати Верховного Суду від 04.02.2020 року в справі №908/137/18 зроблено висновок, що наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява №11/1987/134/188, §46). Згідно з об`єктивним критерієм Велика палата Верховного Суду зазначила, що необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Проте, заява судді-доповідача у даній справі про відвід від розгляду справи була задоволена Великою палатою Верховного Суду, з тих підстав, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Хоча суддя Винар Л.В. не вчинив жодної дії, яка б вказувала на його упередженість або безсторонність у даній справі, але в даному випадку приймається до уваги право сторін на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також в нормах національного законодавства.

Отже, з метою виключення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи та для прискорення подальшого розгляду справи по суті, приходжу до висновку про задоволення самовідводу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.На думку суду, це сприятиме пришвидшенню розгляду справи і ухваленню законного і обґрунтованого рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід головуючого судді Винара Любомира Вікторовича задоволити.

Відвести головуючого суддю Винара Любомира Вікторовича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Довженко Валерій Іванович до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування.

Цивільну справу № 287/498/23 за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Довженко Валерій Іванович до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, передати до канцелярії Олевського районного суду Житомирської області для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Винар