Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2431/23
Провадження № 2-о/553/132/2023
У Х В А Л А

Іменем України

12.09.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Фоміна Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про встановлення факту утримання трьох дітей,

В С Т А Н О В И В :

11.09.2023 року предстанвик заявника адвокат Слепкань Д.І. звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_1 трьох неповнолітніх дітей, які мають двох різних матір з метою перетинання кордону України під час правового режиму воєнного стану.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про неможливість розгляду даної справи в порядку окремого провадження, виходячи з наступного.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що встановлення юридичного факту як перебування у батька чи матері на утриманні їх неповнолітніх дітей не вирішується в порядку окремового провадження, оскільки утримання неповонолітніх дітей є обов`язком батьків, та законом встановлений певний порядок перетину кордону чоловіками, які мають на утриманні трьох та більше неповнолітніх дітей, який застосовується до фізичних осіб кожного разу у разі їх виїзду за кордон.

Виїзд з України громадян України здійснюється з урахуванням вимог, передбачених Правилами перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 з відповідними змінами (далі - Правила), та у відповідності із вимогами Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

За змістом п. 2-6 Правил категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України, визначено частиною першою статті 23 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зокрема, абзацом четвертим ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено таку категорію, як жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Для перетину кордону на даній підставі необхідно надати підтверджуючі документи на утримання трьох і більше дітей віком до 18 років.

Підтвердженням того факту, що дитина знаходиться на утриманні одного із батьків або опікуна, є довідка, видана органом місцевого самоврядування через центр надання адміністративних послуг за місцем проживання заявника.

Порядок замовлення такої послуги та отримання запитуваної довідки врегульовано і у Єдиному державному порталі електронних послуг "Дія" функціонування якого визначається Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Питання Єдиного державного веб-порталу електронних послуг та Єдиного державного порталу адміністративних послуг» від 4 грудня 2019 року №1137, доступ до якого є загальним та відкритим.

Крім того, за роз`ясненнями Держприкордонслужби, для перетину кордону на даній підставі необхідно надати підтверджуючі документи на утримання трьох і більше дітей віком до 18 років. Такими документами можуть бути свідоцтва про народження трьох і більше дітей або свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю цих дітей та, відповідно, свідоцтва про народження цих дітей, або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком, або рішення суду про розірвання шлюбу та рішення органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, або посвідчення батька багатодітної сім`ї. Також слід врахувати, що якщо чоловік не проживає однією сім`єю зі своєю дитиною (дітьми), необхідно надати докази утримання такої дитини (дітей). Підтверджуючими документами можуть бути рішення суду про призначення аліментів на утримання дитини (дітей) та довідка з виконавчої служби про відсутність заборгованості по сплаті аліментів, розміру сплати таких аліментів тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Керуючись ст.ст. 122, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про встановлення факту утримання трьох дітей.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. В. Фоміна