ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 243/12014/21

провадження № 22-ц/803/3029/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 243/12014/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2022 року (суддя Мірошниченко Л.Є.),-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В листопаді 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування якого посилалося на те, що 24.01.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 752906098, згідно якого останньому надано кредит - грошові кошти в сумі 8 000 грн, строком на 30 днів, зі сплатою 0,01 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № 452YU3JT було направлено відповідачу 24.01.2020 року о 12:16:36 годині на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів - НОМЕР_1 . Одноразовий персональний ідентифікатор було введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 24.01.2020 року о 12:20:33 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, в цей же день товариством було перераховано грошові кошти в сумі 8 000 грн ОСОБА_1 . Згідно з пунктом 1.4. кредитного договору у випадку користування кредитом понад строку надання кредиту, застосовується процентна ставка в розмірі 1,7 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В подальшому, у зв`язку із неможливістю позичальника виконати зобов`язання, сторони дійшли згоди про продовження строку на який був наданий кредит на 28 днів. Починаючи з 23.02.2020 року Позичальник сплачує за користування Кредитом 1,70 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди від 21.02.2020 року. Відповідно до додаткової угоди від 18.03.2020 року у зв`язку із неможливістю позичальника виконати зобов`язання, сторони дійшли згоди про продовження строку на який був наданий кредит на 26 днів. Починаючи з 22.03.2020 року, позичальник сплачує за користування Кредитом 1,70 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди. Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав в повному об`ємі, що підтверджується платіжним дорученням від 24.01.2020 року 28.11.2018 року на підставі Договіру факторингу № 28/1118-01, було здійснено відступлення ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги, до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 752906098 від 24.01.2020 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 04.11.2020 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22 951,56 грн. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, 10 листопада 2020 року йому було направлено вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості. Однак, станом на день подання позову, заборгованість не була погашена і її розмір склав 22 951,56 грн, а саме 7 998,76 грн - заборгованість по кредиту; 14 952,80 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом

Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь вказаний розмір заборгованості.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2022 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 752906098 від 24.01.2020 року в розмірі 22 951,56 грн, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 4 770,00 грн, а саме, судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що кредитний договір № 752906098 від 24.01.2020 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує всі доводи відповідача. Суд першої інстанції також вважав законним нарахування процентів після закінчення строку надання кредиту, визначеного в пункті 1.2. кредитного договору, оскільки такі проценти нараховуються не за користування кредитом, а є відповідальністю кредитора за порушення грошового зобов`язання в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що копія кредитного договору не є належним доказом укладання кредитного договору, оскільки не містить обов`язкових реквізитів, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»; копія платіжного доручення від 24.01.2020 року не є доказом отримання грошових коштів, оскільки не містить відомостей, передбачених Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті; копія вимоги та список № 17747-1 на підтвердження її відправлення не можуть бути прийняті як доказ, оскільки до цих документів не додано квитанції про їх відправлення. Щодо вимог позивача про стягнення прострочених процентів в сумі 14 952,80 грн, зазначає, що, оскільки кредитним договором встановлений строк кредитування до 23 лютого 2020 року, то нарахування відсотків після цієї дати є неправомірним.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 24 січня 2020 року о 12 годні 06 хвилин ОСОБА_1 подав заявку ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на отримання кредиту, в якій вказав персональні дані: адресу проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; серію та номер паспорту: НОМЕР_3 , виданий Слов`янським ГО УМВД України в Донецькій області 25.12.1995; електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ; номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

24 січня 2020 року в електронній формі ОСОБА_1 було направлено кредитний договір № 752906098 від 24 січня 2020 року.

Акцепт оферти позичальником (підписання договору Одноразовим ідентифікатором) було здійснено шляхом відправлення 24 січня 2020 року о 12 годині 16 хвилині 36 секунд позичальнику на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , вказаний ним в заявці на отримання кредиту, одноразового персонального ідентифікатора №452YU3JT, який був введений/відправлений позичальником товариству 24 січня 2020 року о 12 годині 20 хвилин 33 секунди, що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Перерахування грошових коштів позичальнику відбулось 24 січня 2020 року о 12 годні 20 хвилин 44 секунди.

Факт перерахування ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» позичальнику ОСОБА_1 8 000,00 грн грошових коштів згідно договору № 752906098 від 24 січня 2020 року на банківську картку НОМЕР_4 підтверджується платіжним дорученням від 24.01.2020 року.

За умовами договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 8 000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в пункті 1.3 цього договору.

Відповідно до пунктів 1.4., 1.7. Кредитного договору у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2. договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення); розрахунок сукупної вартості кредиту за Дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п.1.2. цього договору, зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною Кредитного договору.

У зв`язку із неможливістю позичальника виконати зобов`язання, сторони дійшли згоди про продовження строку на який був наданий кредит на 28 днів. Згідно Додаткової угоди від 21.02.2020 року, починаючи з 23.02.2020 року, Позичальник сплачує за користування Кредитом 1,70 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою.

Відповідно до Додаткової угоди до Договору № 752906098 від 24.01.2020 року сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання Позичальником умов Договору та на підставі звернення Позичальника, продовжити строк, на який був наданий Кредит за Договором № 752906098 від 24.01.2020 року на 26 (двадцять шість) днів. Починаючи з 22.03.2020 року, згідно з умовами додаткової угоди Позичальник сплачує за користування Кредитом 1,70 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди від 18.03.2020 року.

28.11.2018 року на підставі Договору факторингу № 28/1118-01, було здійснено відступлення ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги, до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 752906098 від 24.01.2020 року.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 04.11.2020 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22 951,56 грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, 10 листопада 2020 року йому було направлено вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості.

Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість позичальника за вищевказаним кредитним договором становить 22 951,56 грн, а саме 7 998,76 грн - заборгованість по кредиту; 14 952,80 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно із пунктами 1, 3 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір № 752906098 від 24.01.2020 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує всі доводи відповідача. Суд першої інстанції також вважав законним нарахування процентів після закінчення строку надання кредиту, визначеного в пункті 1.2. кредитного договору, оскільки такі проценти нараховуються не за користування кредитом, а є відповідальністю кредитора за порушення грошового зобов`язання в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина1 статті 626 ЦК України).

В силу частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до частини 1, частини 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано: кредитний договір № 752906098 від 24.01.2020 року, додаток 1 до Договору (графік розрахунків), додаткову угоду від 21.02.2020 року до договору № 752906098, додаткову угоду від 18.03.2020 року до договору № 752906098, виписку з особового рахунка за кредитним договором № 752906098 на ім`я ОСОБА_1 , довідку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі, правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «старт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору, заявку на отримання грошових коштів в кредит від 24.01.2020 року, платіжне доручення від 24.01.2020 року, вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, договір факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», витяг з реєстру прав вимоги № 2 від 04.11.2020 року тощо.

Вищезазначене підтверджує факт отримання кредитних коштів відповідно до умов укладеного договору. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що платіжне доручення від 24.01.2020 року є належним доказом отримання відповідачем грошових коштів за спірним договором. В свою чергу, відповідач не спростував недостовірність такого документу, клопотань про витребування з банківської установи фактичних даних щодо дійсності цього платіжного доручення, факту відсутності перерахування коштів саме на його платіжну картку, відсутність в нього платіжних карток даного банку, суду не заявляв.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача процентів в розмірі 14 952,80 грн, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

За частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу наведеної норми випливає, що чинним законодавством передбачена можливість стягувати за прострочення виконання грошового зобов`язання процентів. Розмір процентів річних визначається сторонами в договорі. Якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Тобто, приписи статті 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідно до пункту 1.4. кредитного договору № 752906098 від 24.01.2020 року, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2. договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). Також, договором погоджено, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в пункті 1.2. цього Договору, є процентами в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України (пункт 4.3. Кредитного договору).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що нараховані відповідачу проценти фактично є його відповідальністю за порушення грошового зобов`язання в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України, а тому й цій частині доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді О.А. Мірута

Я.В. Хейло