Провадження №22-ц/812/728/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Миколаїв

Справа № 490/10408/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Царюк Л.М.,

переглянувши в апеляційному порядку без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) цивільну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»

до

ОСОБА_1

про стягнення боргу за спожиті послуги з електропостачання

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене суддею Чулуп О.С., 8 травня 2023 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту рішення не зазначена,

у с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиті послуги з електропостачання.

В обґрунтування позову зазначала, що між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Посилаючись на споживання відповідачем наданих послуг з постачання електричної енергії, але не здійснення оплати за них, позивач зазначав про виникнення у неї заборгованості, яка станом на 16 грудня 2021 року складає 28951 грн. 92 коп.

За такого, ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» просила стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 травня 2023 року відмовлено у задоволенні позову. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на відсутність укладеного письмового договору між сторонами та доказів щодо користування відповідачем послуг з електропостачання.

В апеляційній скарзі ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Позивач зазначав, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги факт споживання ОСОБА_1 електричної енергії, що підтверджується витягом з її особового рахунку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже справа розглядалась апеляційною інстанцією без виклику учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами письмовий договір на постачання електричної енергії не укладався, та відсутні докази щодо користування відповідачем послугами з електропостачання.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до частини 1статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Судом встановлено, що 2 жовтня 2009 року між ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 . На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

З 1 січня 2019 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови НКРЕКП від 14 червня 2018 року № 429) та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області.

На виконання положень п.13 розділу ХVII ЗУ «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року під час відокремлення (розділення) діяльності з розподілу електричної енергії від функцій постачання, оператором системи розподілу АТ «Миколаївобленерго» було передано ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», як постачальнику універсальних послуг, персональні дані споживачів. Передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих не побутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Абзацом п`ятим п.13 Перехідних положень Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунку, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Наявність між сторонами цивільно-правових відносин підтверджується також наступним:

- витягом з особового рахунку, що підтверджує відкриття постачальником особового рахунку для обліку електричної енергії, спожитої в електроустановках споживача;

- довідкою про спожиту послугу електропостачання, що підтверджує фактичне споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 ;

- особовою карткою боржника, що містить дані споживача.

За період з 1 вересня 2020 року по 1 жовтня 2021 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 спожито 17419 кВт/год на суму 28 951 грн. 92 коп. Вказана сума відповідачем не сплачена.

У даній справі позивач не посилався на наявність письмового укладеного договору з боржником, а вказував на наявність обов`язку боржника, який фактично користується послугами,сплатити за ці послуги,надані відповідно до вимог чинного законодавства та згідно з наявними в матеріалах справи витягом з особового рахунку, що підтверджує відкриття постачальником особового рахунку для обліку електричної енергії, спожитої в електроустановках споживача; довідкою про спожиту послугу електропостачання, що підтверджує фактичне споживання ОСОБА_1 електричної енергії та особовою карткою боржника .

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 216/5756/15-ц.

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини справи та норми матеріального права, які регулюють спірній правовідносини та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За такого, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, відповідно до вимог ст. 525, 526, 610 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5675 грн. судового збору (2270 грн. судовий збір , сплачений в суді першої інстанції + 3405 грн., судовий збір за подачу апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» задовольнити.

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиті послуги з електропостачання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» 28 951 грн.92 коп. заборгованості за спожиті послуги з електропостачання та 5675 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.Б.Кушнірова

Л.М.Царюк

Повний текст постанови складено 17 липня 2023 року.