У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року місто Київ

справа № 824/123/22

провадження №22-вк/824/6/2023

Київський апеляційний суд у складі головуючого - судді судової палати з розгляду цивільних справ Шкоріної О.І., за участю секретаря судового засідання -Онопрієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за заявою Інкла Трейдинг енд Інжиніринг ГмбХ (Inkla Trading & Engineering GmbH) про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року та заявою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі № 246/2021 за позовом Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення заборгованості за поставлений товар,

В С Т А Н О В И В :

5 жовтня 2022 року представник заявника Інкла Трейдинг енд Інжиніринг ГмбХ (Inkla Trading & Engineering GmbH) - адвокат Задорожний О.В звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі №246/2021 за позовом Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" (Україна) про стягнення заборгованості за поставлений товар, відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Заяву обґрунтовує тим, що 26 серпня 2022 року Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України (арбітр Крупчан О.Д. ) виніс рішення у справі № 246/2021 за позовом Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" (Україна), яким стягнув з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" (Україна) на користь Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) 301 325 євро заборгованості за поставлену продукцію та 8 722,18 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є остаточним та таким, що вступило в законну силу з дня його винесення, тобто з 26 серпня 2022 року, що підтверджується довідкою МКАС при ТТП України від 15 вересня 2022 року за № 1480/14-6.

Рішення в добровільному порядку не виконане, а тому просить видати виконавчий лист на примусове виконання рішення.

В свою чергу до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" подало заяву про скасування рішення МКАС при ТПП України від 26 серпня 2022 року у справі № 246/2021 за позовом Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення заборгованості за поставлений товар.

Свою заяву обґрунтовувало тим, що вважає оскаржуване рішення МКАС при ТПП України від 26 серпня 2022 у справі №246/2021 на підставі підпункту "а" пункту 1, підпунктів "а" та "б" пункту 2 ч.2 ст. 459 ЦПК України протиправним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що договір поставки від 30 квітня 2020 року, на підставі якого МКАС ухвалив оскаржуване рішення від 26 серпня 2022 року включно з його розділом 10 "Врегулювання спорів в судовому порядку", що містить арбітражне застереження, є недійсним в силу встановленого приписами статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі"(нікчемність договору), та суперечить публічному порядку.

Зазначений договір підписано відповідачем, як покупцем та позивачем, як постачальником, який визнаний переможцем аукціону в результаті проведеної в передбаченому законом порядку за процедурою відкритих торгів по трьох лотах публічної закупівлі UA-2020-02-21-001967-а "Запасні частини до дизелів типу 78Г в складі автоматизованих дизельгенераторних електростанцій типу АСД -5600" із загальною очікуваною вартістю 14 219554,57 грн., що розміщена в мережі Інтернет на веб - порталі Уповноваженого органу з питань закупівель Prozorro.

Договір поставки від 30 квітня 2020 року є нікчемним (недійсність якого встановлена законом), а тому він не створює юридичних наслідків, крім тим, що пов`язані з його недійсністю.

В ході проведення процедури відкритих торгів за результатами аукціонів по трьох лотах в публічній закупівлі UA-2020-02-21-001967-а «Запасні частини до дизелів типу 78Г в складі автоматизованих дизельгенераторних електростанцій типу АСД-5600» із загальною очікуваною вартістю 14 219 554,57 грн., що розміщена в мережі інтернет на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель Prozorroза посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-02-21-001967-a?lot_id=6c05b6eadbe447bc82905f5d6c5c85cc#lots тендерним комітетом замовника закупівлі 10 квітня 2020 року було прийнято рішення про намір укласти договір із компанією InklaTrading & Engineering GmbH по кожному з трьох лотів цієї закупівлі (протокол засідання тендерного комітету від 10 квітня 2020 року №375) і у зв`язку з чим замовником 10 квітня 2022 року в період часу з 14 год 49 хв по 14 год 56 хв було опубліковано по кожному з трьох лотів три повідомлення про намір укласти договіріз компанією Inkla Trading & Engineering GmbH, а саме:

- 10 квітня 2020 року об 14 год. 49 хв. замовником в електронній системі закупівель по лоту №1 «Запасні частини до дизелів типу 78Г в складі автоматизованих дизельгенераторних електростанцій типу АСД-5600» публічної закупівлі UA-2020-02-21-001967-а опубліковано повідомлення про намір укласти договір із ціною пропозиції 10 025 075,64 грн.,

- 10 квітня 2020 року об 14 год. 52 хв. замовником в електронній системі закупівель по лоту №2 - лот 2.2 «Запасні частини до дизелів типу 78Г в складі автоматизованих дизельгенераторних електростанцій типу АСД-5600 (Гумово-технічні вироби)» публічної закупівлі UA-2020-02-21-001967-а опубліковано повідомлення про намір укласти договір із ціною пропозиції 2 449 345,37 грн.,

- 10 квітня 2020 року об 14 год. 56 хв. замовником в електронній системі закупівель по лоту №3 «Запасні частини до дизелів типу 78Г в складі автоматизованих дизельгенераторних електростанцій типу АСД-5600 (Метизи)» публічної закупівлі UA-2020-02-21-001967-а опубліковано повідомлення про намір укласти договір із ціною пропозиції 169 137,31 грн.

Перебіг двадцятиденного строку для укладення договору про закупівлю розпочинає свій перебіг саме з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю, тобто першим днем є день прийняття рішення про намір укласти договір, а саме з 10 квітня 2020 року, і останнім для укладення договору про закупівлю є 29 квітня 2020 року.

Договір поставки №16414/53-124-01-20-12089, на підставі якого МКАС ухвалив оскаржуване рішення від 26 серпня 2022 року у справі №246/2021, включно із його розділом 10 «Врегулювання спорів в судовому порядку», що містить арбітражне застереження, укладено між сторонами лише 30 квітня 2020 року, тобто з порушенням строку, передбаченого частиною 6 статті 33 Закону України " Про публічні закупівлі" .

Отже, відповідно до приписів п.4 ч.1 ст. 43 Закону України " Про публічні закупівлі" укладений між сторонами договір поставки на підставі якого МКАС ухвалив оскаржуване рішення включно з його розділом 10 " Врегулювання спорів в судовому порядку, що містить арбітражне застереження є нікчемним , оскільки вік укладений з порушенням строку передбаченого ч.6 ст. 33 Закону України "Про публічні закупівлі" та відповідно до приписів ст.. 16 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Крім цього, умови укладеного 30 квітня 2020 року між заявником і компанією InklaTrading& Engineering GmbH за результатами закупівлі UA-2020-02-21- 001967-а Договору поставки №16414/53-124-01-20-12089, на підставі якого МКАС ухвалив оскаржуване рішення від 26 серпня 2022 у справі №246/2021, суттєво відрізняються від змістуумов тендерних пропозицій компанії Inkla Trading & Engineering GmbH від 22 квітня 2020 року №1296 (по Лоту №1), №1297 (по Лоту №2), №1298 (по Лоту №3) в публічній закупівлі UA- 2020-02-21-001967-а та умов як додатку №5Тендерної документації (Проекту договору про закупівлю товару(для резидентів), на умови якого погодився цей учасник закупівлі і запропонував їх укласти, так і додатку №5.1. Тендерної документації (Проект зовнішньоекономічного договору про закупівлю товару (для нерезидентів).

У зв`язку з наведеним цей договорі поставки від 30 квітня 2020 року № 16414/53-124 -01-20-12089, на підставі якого МКАС ухвалив оскаржуване рішення від 26 серпня 2022 року у справі №246/2021, включно із його розділом " Врегулювання спорів в судовому порядку", що містить арбітражне застереження, в силу до приписів ч.4 ст. 41, п.2 ч.1 ст. 43 Закону України " Про публічні закупівлі " є нікчемним, оскільки він укладений з порушенням вимог ч.4 ст. 41 цього закону, та відповідно до приписів ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору (а саме: пункт 2.10 та специфікації №1, №2, №3 додатки до Договору) визначено, що виробником товару, який постачальник зобов`язався поставити для покупця за цим Договором, має бути саме ТОВ "Кингисеппський машиностроительный завод" (м. Санкт-Петербург, рф).

16 вересня 2020 року ДП "НАЕК "Енергоатом", відповідно до приписів нормативно- правових актів у сфері державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки, у зв`язку з неодноразовими поставками неякісної продукції СВБ для ДП "НАЕК "Енергоатом", було прийнято рішення №РШ-П 0.05.089-20 про відхилення ТОВ "Кінгісеппський машинобудівний завод" як постачальника та визнано недійсним видане раніше рішення про затвердження постачальника від 20 листопада 2019 року №РШ-П 0.05.126-19.

Державна інспекція ядерного регулювання України своїм листом від 25 серпня 2020 року №15-21/9714-10607 повідомила відповідача про те, що використання продукції виробництва ТОВ "Кінгісеппський машинобудівний завод", яку позивач зобов`язаний був поставити відповідно до умов Договору, при виконанні ремонтів РДЕС типу АСД-5600 із дизелями 78Г, є неможливим.

В подальшому, рішенням Господарського суду міста Києва від 11 травня 2021 року у справі №910/16446/20 за позовом TOB "Кінгісеппський машинобудівний завод" до ДП "НАЕК "Енергоатом" відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог ТОВ "Кінгісеппський машинобудівний завод" про усунення перешкод у веденні господарської діяльності шляхом визнання недійсним рішення ДП "НАЕК "Енергоатом" про відхилення постачальника, оформленого «Решением об отклонении поставщика № РШ-П 0.05.089-20», затвердженим 16 вересня 2020 року, а зазначене рішення про відхилення постачальника залишено в силі.

Рішенням РНБО України від 23 березня 2021 року "Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", введеного в дію Указом Президента України №109/2021 до ТОВ "Кингисеппский машиностроительный завод" (рф). застосовані персональніспеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції-) на три роки, в тому числі і у вигляді блокування активів та заборони здійснення публічних закупівель товарів, робіт іпослуг, виробником яких є цей суб`єкт господарювання.

У зв`язку з тим, що позивач (діючи як постачальник за договором) у строк, встановлений договором, (тобто до 1 липня 2020 року - 60 календарних днів з моменту укладення договору - пункт 3.1 договору) не здійснив поставку відповідно до умов договору і не передав у власність покупцю передбачений договором товар, кількість і якість якоговідповідали б умовам договору, та не передав покупцю визначені договором товаросупровідні й інші документи щодо товару, а Відповідач такого товару не прийняв,

- реалізуючи передбачені чинним господарським та цивільним законодавством України свої права (як покупця за договором) на припинення зобов`язань за договором ДП "НАЕК "Енергоатом" було прийнято рішення про припинення зобов`язань за рядом договорів (контрактів), укладених із компанією Inkla Trading&Engineering GmbH, в тому числі і за договором від 30 квітня 2020 року №16414/53-124-01-20-12089, про що письмово повідомлено компанією Inkla Trading&Engineering GmbH листом ДП "НАЕК "Енергоатом" від 17 листопада 2020 року №15242/10.

Відповідач своїми листами від 27 листопада 2020 року №45-30-1294/12153, від 15 грудня 2020 року №45-30-1450/12899, від 26 лютого 2021 року №45-30-382/2928 неодноразово повідомляв позивача про те, що у зв`язку з припиненням договору позивачу необхідно забрати продукцію, яку він доставив на митний склад СТЗ. Однак, позивач цього не зробив.

Вважає, що договір від 30 квітня 2020 року №16414/53-124-01-20-12089 включно із його розділом 10 "Врегулювання спорів в судовому порядку", що містить арбітражне застереження, а також прийняте на його підставі рішення МКАС при ТПП України від 26 серпня 2022 року у справі №246/2021 суперечать публічному порядку України, оскільки виконання оскаржуваного рішення МКАС від 26 серпня 2022 року у справі №249/2021, ухваленого для виконання договору, призведе до порушення публічного порядку України, оскільки фактичним вигодонабувачем виплат, вимог та доходів у результаті його виконання буде ТОВ "Кингисеппскиймашиностроительный завод" (м. Санкт-Петербург, рф), яке має пряме і безпосереднє відношення до війни російської федерації проти України (постачає міністерству оборони російської федерації роботи з ремонту дизелів кораблів та суден Балтійського флоту, що свідчить про те, що компанія підтримує та всіляко сприяє проведенню політики російської федерації, яка підриває територіальну цілісність, суверенітет та незалежність України) і до якого рішенням РНБО України від 23 березня 2021року "Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", введеного в дію Указом Президента України №109/2021, застосовані персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) на три роки, в тому числі і у вигляді блокування активів та заборони здійснення публічних закупівельтоварів, робіт і послуг, виробником яких є цей суб`єкт господарювання.

В судовому засіданні представники ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція") - Пальченко О.А., Максимчук О.О. підтримали заяву про скасування рішення МКАС та просили її задовольнити, одночасно заперечували проти заяви Інкла Трейдинг енд Інжиніринг ГмбХ щодо надання дозволу на виконання рішення МКАС.

Представник компанії Інкла Трейдинг енд Інжиніринг ГмбХ - Задорожний О.В. заперечував щодо задоволення заяви про скасування рішення МКАС, просив залишити без змін рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі № 246/2021. Заяву про надання дозволу на виконання рішення МКАС підтримав просив її задовольнити, видати виконавчі листи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про скасування рішення МКАС задоволенню не підлягає, а заява про надання дозволу на виконання рішення МКАС підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція"), з однієї сторони, та Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка), з іншої сторони 30 квітня 2020 року було укладено Контракт № 16414/53-124-01-20-12089 (а.с. 75-80, 81-86).

Контракт набирає чинності з дати його реєстрації в ДП "НАЕК "Енергоатом" за умови підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов`язань сторонами (п.12.1 контракту).

Умови цього договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін в порядку і на умовах, передбачених чинним законодавством України, шляхом укладання додаткових угод. Зміни до укладеного договору вносяться лише шляхом укладання додаткових угод (договорів). При зміні платіжних реквізитів, статусу платника податків, місцезнаходження однієї із сторін, уточнення (розшифрування) технічних характеристик матеріалів, пакувальних матеріалів, доповнення тексту договору вимогами щодо зазначення у договорі, первинних та розрахункових документах код товару згідно з УКТ ЗЕД, дозволяється застосовувати письмове повідомлення, яке є невід`ємною частиною договору (пункт 13.2 контракту).

Відповідно до вказаного контракту постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупцю, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити товар в асортименті, за найменуванням, в кількості, по ціні, виробники та код товару згідно з УКТ ЗЕД зазначаються в специфікаціях "1,2,3 які є невід`ємними частинами договору (пункт 1.1. контракту).

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року стягнуто з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" (Україна) на користь Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) 301 325 євро заборгованості за поставлену продукцію та 8 722,18 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору. В решті позовних вимог відмовлено. Арбітражний збір у сумі 2798,33 доларів США покладено на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

Згідно із ст. 5 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Частиною 1 ст. 34 вказаного Закону передбачено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в пункті 2 статті 6, лише у разі, якщо:

1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; або

2) суд визначить, що: об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

Згідно із ст. 16 вказаного Закону питання про компетенцію Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у кожній конкретній справі вирішує склад Арбітражного суду, який розглядає спір.

В силу положень статті 7 Закону Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України має право розглядати спори за наявності письмової угоди сторін про передачу спору, що виник між ними або може виникнути в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні, на вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до п. 1 ст. 7 вищевказаного Закону арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до арбітражного суду та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності (частина друга статті 21 ЦПК України).

Статтею 2 ч. 2 Регламенту МКАС при ТПП України передбачено що, якщо сторони домовилися про передачу спору в МКАС, вони ipso facto вважаються такими, що погодилися в письмовому вигляді на застосування Регламенту МКАС.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Регламенту МКАС при ТПП України, МКАС приймає до свого розгляду спори за наявності письмової угоди (домовленості) між сторонами про передачу йому усіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між сторонами у зв`язку із будь-якими конкретними правовідносинами незалежно від того, мають вони договірний характер чи ні. Арбітражне застереження, що є частиною договору, повинно трактуватися як угода, яка не залежить від інших умов договору.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 5 Регламенту МКАС при ТПП України, питання про компетенцію МКАС у конкретній справі вирішується складом Арбітражного суду, який розглядає спір. Заява про відсутність у МКАС компетенції може бути зроблена не пізніше подання заперечень щодо позову. Призначення стороною арбітра або її участь у призначенні арбітра не позбавляє сторону права зробити таку заяву. Заява про те, що МКАС перевищує межі своєї компетенції, повинна бути зроблена відразу ж як тільки питання, яке, на думку сторони, виходить за ці межі, буде поставлене у ході арбітражного розгляду. Склад Арбітражного суду може у будь-якому з цих випадків прийняти до розгляду заяву, зроблену пізніше, якщо визнає затримку виправданою. Розглядаючи заяву про відсутність компетенції, у тому числі таку, яка ґрунтується на недійсності арбітражної угоди або неможливості її виконання, або втрати нею чинності, склад Арбітражного суду аналізує і оцінює положення арбітражної угоди з урахуванням поданих сторонами доказів.

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Як убачається з рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі №246/2021, її розгляд здійснювався МКАС при ТПП України на підставі арбітражної угоди, яка укладена між ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" та Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) у вигляді арбітражного застереження, що міститься в розділі 10 контракту "Врегулювання спорів в судовому порядку".

Відповідно до розділу 10 "Врегулювання спорів в судовому порядку" укладеного між сторонами контракту № 16414/53-124-01-20-12089, останні погодили, що:

10.1 всі спірні питання, пов`язані з виконанням сторонами умов цього договору, вирішуються сторонами в досудовому порядку шляхом пред`явлення претензій.

10.2 У разі неможливості вирішення спорів в досудовому порядку, спори і розбіжності, що виникають між сторонами за договором або у зв`язку з ним, підлягають розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, із застосуванням регламенту цього суду. Суд складається з одного арбітра. Право, що застосовується, - матеріальне та процесуальне право України. Мова судового розгляду - українська. Рішення МКАС про Торгово-промисловій палаті України є остаточним і обов`язковим для всіх сторін договору.

З урахуванням наведеного убачається, що арбітражне застереження у розділі 10 контракту є арбітражною угодою, укладеною сторонами у письмовій формі, і такою, що відповідає вимогам ст. 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

Відповідно до розділу 12.1. договір вважається укладеним та набирає чинності з дати його реєстрації в ДП "НАЕК "Енергоатом" за умови підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

У постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 910/13366/18 Верховний Суд надав роз`яснення щодо принципу автономності арбітражної угоди. Зокрема, суд вказав, що принцип автономності арбітражної угоди свідчить, по-перше, що дійсність основного договору не впливає на дійсність включеної до нього арбітражної угоди і, по-друге, основний договір і арбітражна угода можуть бути підпорядковані різним законам. Це гарантує, що спір буде розглянуто у будь-якому випадку саме арбітражем, оскільки наявність арбітражного застереження унеможливлює звернення до державних судових установ.

Укладаючи арбітражне застереження, сторони зазвичай передбачають передачу до арбітражу будь-яких спорів, у тому числі спорів щодо дійсності самого контракту (якщо такі спори прямо не виключені зі сфери дії арбітражного застереження). У подальшому, якби сторона могла відмовитися від арбітражу і заперечувати компетенцію арбітрів, посилаючись на недійсність контракту, то недобросовісна сторона завжди використовувала би таку можливість для зриву арбітражу. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 3 березня 2020 року зі справи № 920/241/19 та постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року зі справи № 824/198/19.

Необхідно враховувати, що принцип автономності арбітражної угоди від основного договору полягає у тому, що арбітражна угода та основний договір розглядаються як дві окремі угоди, тому недійсність договору не може бути підставою для автоматичної недійсності арбітражної угоди.

Як на підставу для скасування рішення МКАС при ТПП від 26 серпня 2022 року заявник вказував на те, що спір, який розглядав арбітраж, не може бути предметом арбітражного розгляду за законом України, оскільки спір виник при укладенні договору про публічні закупівлі.

Статтею 2 Європейської конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж передбачено, що юридичні особи, які за застосованим до них національним законом розглядаються як юридичні особи публічного права, мають право укладати арбітражні угоди.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 22 ГПК України передбачено, що спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на фінансові інструменти, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті.

Закон України "Про міжнародний комерційний арбітраж" не містить прямої заборони щодо передачі на розгляд міжнародного комерційного арбітражу спорів, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб.

За змістом абзацу 2 ч. 2 ст. 22 ГПК України цивільно-правові аспекти спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі, можуть бути передані на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Глава 3 розділу IX ЦПК України регулює питання щодо визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, а главою 4 вказаного розділу врегульовано порядок здійснення провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів.

Отже, спір, що виник при виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб, не може бути предметом розгляду третейського суду на території України, але може бути віднесений сторонами до компетенції міжнародного арбітражного суду.

Тому суд визнає не спроможними доводи заявника про те, що передання на розгляд МКАС при ТПП України спору щодо виконання контракту про публічні закупівлі суперечить положенням ч. 2 ст. 22 ГПК України.

Крім того представник ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" посилався, зокрема, на нікчемність договору поставки, оскільки він укладений з порушенням строку, передбаченого ч.6 ст. 33 Закону України "Про публічні закупівлі", а також з порушенням ч.4 ст. 41 цього Закону, так як умови договору поставки відрізняються від змісту тендерної пропозиції.

Разом з тим, в ході арбітражного розгляду сторона ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" не робила заяв щодо порушення процедури укладення договору, його недійсності чи нікчемності, про що зазначено в рішенні МКАС (пункт 31 рішення МКАС від 26 серпня 2022 року у справі № 246/2021).

При розмежуванні цивільно-правових (приватно-правових) та публічно-правових аспектів спорів визначальним є характер правовідносин між сторонами, якими у першому випадку є рівноправність сторін договору та їх статусу у таких відносинах, а в іншому - наявність в однієї із сторін договору публічних відповідних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Ці особливості випливають з мети Закону, якою є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

За змістом Закону України "Про публічні закупівлі" публічно-правовими є відносини з державного регулювання, контролю у сфері закупівель та громадського контролю, визначення загальних умов здійснення закупівель, їх видів, порядку проведення закупівель та процедур торгів, переговорних процедур, звітності про результати проведення закупівлі тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ГПК України цивільно-правові аспекти спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі, можуть бути передані на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Отже, на відміну від спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті, які мають публічно-правові аспекти і які підлягають розгляду лише у порядку господарського судочинства, цивільно-правові аспекти таких спорів можуть бути передані на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Застосований законодавцем термін "цивільно-правові аспекти спорів" за своїм смисловим значенням та переслідуваною законодавцем метою по суті є різновидом саме цивільно-правового спору, який у спірному випадку виник на стадії виконання стороною договірного обов`язку зі сплати коштів за надані послуги.

Питання правових наслідків порушення зобов`язання, відповідальності за порушення зобов`язання врегульовані главою 51 розділу 1 книги п`ятої Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За своєю правовою природою спір, який переданий сторонами у цій справі на вирішення МКАС при ТПП України, є саме цивільно-правовим спором, оскільки стосується виконання укладеного цивільно-правового договору (стягнення боргу за поставлену за контрактом продукцію), і не стосується його публічно-правових аспектів, а саме, питань дотримання Закону України "Про публічні закупівлі" при проведенні публічних закупівель.

Подібний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2020 року у справі № 824/235/2018 (провадження № 61 -1991 бав 19).

Щодо доводів заявника про те, що рішення МКАС при ТПП України суперечить публічному порядку України, суд вважає необхідним зазначити наступне.

В постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року в справі № 824/10/22 (провадження № 61-6039ав22) викладено правовий висновок, відповідно до якого «Застереження про порушення публічного порядку як підстава для відмови у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями.

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від рішень міжнародного комерційного арбітражу, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок. Вони також призначені не допустити можливість надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів.

У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах.

Відмова у наданні дозволу на виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти, що є неприпустимим».

Судом не встановлено, що визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Посилання представника ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" на те, що кошти, які будуть стягнуті на виконання рішення МКАС будуть перераховані до ТОВ "Кінгісеппський машинобудівний завод", спростовуються заявою директора компанії Інкла Трейдинг енд Інжиніринг ГмбХ (Inkla Trading & Engineering GmbH) - Міха Вергель , якою останній заявляє про те, що з моменту набуття чинності санкцій, введених Радою Національної безпеки та оборони України до ТОВ " Кінгісеппський машинобудівний завод", адреса місцезнаходження: Росія, м. Санкт-Петербург, пр.. Слави, буд. 52, корп..1 прим. 51Н, їх компанія не є офіційним представником цього підприємства, не займається продажем і постачанням продукції цього заводу, будь-які відносини з цим підприємством з їх боку були розірвані. Грошові кошти, які вони мають отримати за контрактом № 16414/53-124-01-20-12089 від 30 квітня 2020 року, укладеним між компанією Інкла Трейдинг енд Інжиніринг ГмбХ (Inkla Trading & Engineering GmbH) та ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція", є грошовими коштами винятково їх компанії, вони не перераховували, не мають наміру їх перераховувати на рахунок ТОВ "Кінгісеппський машинобудівний завод".

На підставі вищевикладеного, ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" не підтвердило, а судом не було встановлено наявності визначених ст. 34 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" та ст. 459 ЦПК України обставин, які можуть бути підставами для задоволення заяви про скасування рішення МКАС при ТПП України від 26 серпня 2022 року у справі № 246/2021.

Таким чином, розглянувши справу в межах доводів заяви, надавши правову оцінку доводам сторін у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх правових підстав для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі № 241/2021.

Що стосується заяви Інкла Трейдинг енд Інжиніринг ГмбХ (Inkla Trading & Engineering GmbH) про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року, то така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В Україні не можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах щодо стягнення заборгованості з підприємства оборонно-промислового комплексу на користь юридичної особи держави-агресора та/або держави-окупанта або юридичної особи з іноземними інвестиціями чи іноземного підприємства держави-агресора та/або держави-окупанта.

Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Частиною 1 ст. 475 ЦПК України визначено, що питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Встановлено, що Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року стягнуто з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" (Україна) на користь Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) 301 325 євро заборгованості за поставлену продукцію та 8 722,18 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору. В решті позовних вимог відмовлено. Арбітражний збір у сумі 2798,33 доларів США покладено на позивача.

Рішення прийнято у складі одноособового арбітра Олександра Крупчана.

Рішення набрало законної чинності з дати його винесення 26 серпня 2022 року, є остаточним і підлягає негайному виконанню.

Також з рішення вбачається, що в засіданні арбітражного суду брали участь представники обох сторін.

Встановлено, що вказане рішення не оскаржено і в добровільному порядку боржником не виконано.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Статтею 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Таким чином, судом було встановлено, що арбітражна угода не визнана недійсною; боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

Судом також не визнано, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Оцінюючи доводи представника відповідача ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у запереченні на заяву, то такі не є підставою для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

В запереченні відповідач вказує на те, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України в зв`язку з військовою агресією РФ до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором постановою КМУ від 03 березня 2022 року № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» установлений мораторій (заборона) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань.

При цьому відповідачем не зазначено, яким чином обмеження, передбачені постановою КМУ від 03 березня 2022 року № 187, можуть вплинути на можливість визнання та надання дозволу на виконання рішення.

Відповідно до п. 1 вказаної постанови, для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: 1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором): громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до юридичних осіб, утворених та зареєстрованих відповідно до законодавства України:

-які є банками або за рахунками яких на підставі нормативно-правових актів або рішень Національного банку дозволяється здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій;

-визначених розпорядженням Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій, прийнятим відповідно до Порядку оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2004 р. № 812 «Деякі питання оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану» (Офіційний вісник України, 2004 р., № 26, ст. 1696);

-щодо яких за поданням міністерства, іншого державного органу у зв`язку з провадженням такими юридичними особами діяльності, необхідної для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України або подолання її наслідків, Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про тимчасове управління державою відповідними акціями, корпоративними правами або іншими правами участі (контролю), що належать Російській Федерації або особі, пов`язаній з державою-агресором;

- відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання Російською Федерацією або особами, пов`язаними з державою-агресором, крім безоплатного відчуження на користь держави Україна;

- відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або на користь Російської Федерації.

Однак, компанія Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрія) зареєстрована та діє відповідно до законодавства Австрії, і матеріали справи не містять доказів, що посадові особи компанії є резидентами Російської Федерації або Республіки Білорусь, або підпадають під будь-які інші ознаки, передбачені п. 1 вказаної постанови.

За таких обставин, положення постанови КМУ від 3 березня 2022 року № 187 не можуть бути застосовані до позивача.

Також у запереченні відповідач посилається на положення п. 12 постанови НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», яким уповноваженим установам забороняється здійснювати торгівлю валютними цінностями, включаючи операції за дорученням клієнтів.

Таке посилання є безпідставним, оскільки п. 12 Постанови НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 заборонено уповноваженим установам здійснювати торгівлю валютними цінностями, за винятком окремих випадків.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про валюту і валютні операції» торгівля валютними цінностями - операції з купівлі, продажу або обміну валютних цінностей, що здійснюються як у готівковій формі (для банківських металів - із фізичною поставкою), так і безготівковій формі (для банківських металів - без фізичної поставки).

Разом із тим зміст рішення МКАС при ТПП України від 26 серпня 2022 року в справі № 246/2021 не вимагає від сторін здійснення такої торгівлі.

При цьому п.п. 6 п. 14 постанови НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 передбачено, що дозволяється здійснення транскордонного переказу валютних цінностей з України/переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях/іноземній валюті, відкриті в банках-резидентах на підставі окремих дозволів (рішень) Національного банку України, що приймаються на підставі звернень Кабінету Міністрів України, міністерств, Ради національної безпеки і оборони України, Служби безпеки України, підписаних керівником державного органу або особою, яка виконує його обов`язки. Звернення має містити: клопотання відповідного органу, зазначеного в абзаці першому підпункту 6 пункту 14 цієї постанови, до Національного банку України з проханням дозволити проведення відповідної валютної операції; найменування юридичної особи; обґрунтування, підстави для проведення кожної операції з огляду на важливість її здійснення цією юридичною особою для інтересів держави під час дії воєнного стану; суму операції; контрагента операції; найменування банку, через який проводитиметься така операція. Для розгляду питання про видачу окремого дозволу (рішення) до Національного банку України засобами електронної пошти обслуговуючим банком юридичної особи, яка зазначена в зверненні, подається також повідомлення (лист) з інформацією про кінцевих бенефіціарних власників такої юридичної особи, отриманою обслуговуючим банком у результаті здійснення належної перевірки такого клієнта відповідно до вимог законодавства України.

Тобто, станом на сьогоднішній день не виключається можливість для відповідача здійснити розрахунок (валютну операцію) за прийняту продукцію, а лише встановлено певний порядок здійснення такого розрахунку, в тому числі шляхом отримання відповідного окремого дозволу від НБУ.

Не є передбаченими законом підставами для відмови у визнанні та видачі дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного арбітражу також посилання відповідача на скрутне фінансове становище внаслідок введення військової агресії з боку Російської Федерації та введення воєнного стану на території України.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до частин 1, 6 ст. 479 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Оскільки рішенням міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті та стягувач не звертався з заявою про визначення суми стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, тому суд вказує в ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі № 241/2021 за позовом Inkla Trading & Engineering GmbH до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення грошових коштів, заява Inkla Trading & Engineering GmbH підлягає задоволенню.

Відповідно, слід видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі № 241/2021.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція» на користь Inkla Trading & Engineering GmbH підлягає стягненню 1240,50 грн. судового збору за подання заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 23, 457, 458, 459, 460, 474, 478, 479 ЦПК України, ст. 34 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж",

суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Державного підприємсвта "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про скасування рішення МКАС при ТПП України від 26 серпня 2022 року у справі № 246/2021 за позовом Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення заборгованості за поставлений товар - залишити без задоволення.

Заяву Інкла Трейдинг енд Інжиніринг ГмбХ (Inkla Trading & Engineering GmbH) про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі №246/2021 - задовольнити.

Надати дозвіл на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі №246/2021 за позовом Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" (Україна) про стягнення 301 325 євро заборгованості за поставлену продукцію та 8 722,18 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі №246/2021 наступного змісту:

"Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" (Україна) на користь Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) 301 325 євро заборгованості за поставлену продукцію та 8 722,18 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору".

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція" (Україна) на користь Inkla Trading & Engineering GmbH (Австрійська Республіка) судовий збір за подання заяви в розмірі 1240,50 грн.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 27 квітня 2023 року.

Головуючий-суддя: О.І. Шкоріна