Справа № 615/712/23
Провадження № 6/615/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Партола О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області подання головного державного виконавця Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чернецької Валентини Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи,

встановив:

20.04.2023 державний виконавець звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань, покладених вимогою ГУ ДФС у Харківській області №Ф-11 від 05.02.2018, а саме стягнення на користь держави боргу (недоїмки) в розмірі 9929,51 грн.

В обґрунтування подання вказує, що відповідно до ст.ст.3,4,24,25,26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавцем 09.03.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. На адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень з причин невиконання рішення, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явилася, про причини неявки не повідомила. На сьогоднішній день рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» та свідчить про необхідність вжиття заходів примусового виконання.

Представник відділу ДВС надав заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Валківському ВДВС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ перебуває виконавче провадження №71246353 з примусового виконання вимоги ГУ ДФС у Харківській області №Ф-11 від 05.02.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу (недоїмки) в розмірі 9929,51 грн.

09.03.2023 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №71246353 з примусового виконання, яка разом з викликом до державного виконавця направлено боржнику 09.03.2023 за №4312 на адресу: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із відповіді Державної податкової служби України та витягу з ІС ДП «НАІС», ОСОБА_1 в ІІ кварталі 2022 року отримала дохід в розмірі 6748,49 грн., має рахунки в АТ «Сенс Банк» та АТ «Приватбанк».

За повідомленням Валківського сектору ГУ ДМС України в Харківській області, згідно наявної бази ЄІАС УМП, ОСОБА_1 документувалася паспортом громадянина України для виїду за кордон НОМЕР_2 від 30.08.2018, який дійсний до 30.08.2028, орган що видав 6331.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 з 09.03.2023 по 30.03.2023 державний кордон не перетинала.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятого 16.09.1963, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно із власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов`язання за рішенням.

Згідно ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України «Про виконавче провадження». Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст.81 ЦПК України, покладається в даному випаду на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Отже, сама по собі заборгованість за виконуваним судовим рішенням не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до висловленої Верховним Судом України позиції щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 та у п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, позначає з об`єктивної сторони такі свідомі діяння (дії чи бездіяльності) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, у п.50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хлюстов проти Росії» (скарга № 28975/05 від 11.07.2013, набуло статусу остаточно 11.10.2013) сформульовано основні принципи оцінки необхідності заходів, що обмежують свободу пересування. Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що національна влада зобов`язана забезпечити, щоб втручання у право особи на виїзд з країни першочергово було виправдано та співмірно з урахуванням обставин справи.

Як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем вжито заходів щодо розшуку майна боржника, однак доказів існування чи відсутності майна у боржника не надано.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець посилається на те, що у ОСОБА_1 існує заборгованість розмірі 9929,51 грн., але не надає доказів того, що боржник отримувала документи, які виносились у процесі виконання виконавчого провадження, а також, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання боргових зобов`язань, вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджала за межі України, що призвело до виникнення заборгованості або безпідставно не з`являлася на виклики державного виконавця. Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

В матеріалах подання відсутні достатні докази використання державним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем не наведено достатніх обґрунтувань того, чи дійсно боржник свідомо в повній мірі не виконує належні до виконання зобов`язання, чи у нього є на це об`єктивні причини, а тому подання є передчасним, в зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.259-261,441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чернецької Валентини Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя А.П. Токмакова