ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5877/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2023 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Київ Заставенко М.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2023 до Дарницького районного суду м. Київ надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вказаний позов подано позивачем із порушенням встановлених процесуальним законом правил підсудності.

Так, відповідно до ч. 1ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу також можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Суддя вказує, що місцем проживання позивача в даному випадку є зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статей 27, 28 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

З відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру від 12.07.2023, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 .

Звертаючись до Дарницького районного суду м. Київ із заявою про розірвання шлюбу позивач вказала, що така заява подається за її фактичним місцем проживання, як внутрішньо переміщеної особи, на підтвердження чого до заяви додано Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.07.2022 року № 3002-, згідно змісту якої позивач є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 разом зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що згідно частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з положеннями частини першої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (далі Правила № 207), в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 року, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 № 579 було внесено зміни до пункту 9 Правил № 207, а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності 16.08.2017 року.

Таким чином, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце проживання/перебування особи.

Одночасно із цим, згідно положень Закону № 1706-VII, Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, процес видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка переміщується з тимчасового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеної особи та уповноваженого органу. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 646, якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509.

Таким чином, враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування.

З наведеного вбачається, що у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи розмежовуються зареєстроване місце проживання та фактичне місця проживання.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, суддя вказує, що надана позивачем довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування позивача за адресою АДРЕСА_2 , а підтверджує факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік за такою адресою.

У зв`язку з цим, встановлюючи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача, суддя бере до уваги відомості про зареєстроване місце проживання позивача з Єдиного державного демографічного реєстру за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач обґрунтовує звернення до Дарницького районного суду м. Києва тим, що відповідно до Договору оренди квартири № 01/07/22 від 01.07.2022 її офіційне місце проживання є адреса АДРЕСА_2 , однак вказане обґрунтування не береться суддею до уваги, оскільки чинним процесуальним законом передбачене звернення до суду саме за зареєстрованим місцем проживання. Окрім цього, відповідно до вказаного договору оренди, квартира за адресою АДРЕСА_2 передана позивачу в платне користування з 01.07.2022 по 01.10.2022, тобто строк дії вказаного договору станом на день звернення до суду закінчився.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки до відкриття провадження по справі встановлено, що місце реєстрації позивача належить до територіальної юрисдикції Краматорського міського суду Донецької області, суддя доходить висновку, що дана цивільна справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва, у зв`язку із чим її слід направити справу за підсудністю, визначеною згідно ч.2 ст.28 ЦПК України.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 15.03.2022 № 8/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.27, 28, 31, 32 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, направити за підсудністю до Індустріального районного судц м. Дніпропетровська (49074 м. Дніпро, проспект Слобожанський, 84).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст ухвали складено 13.07.2023.