Справа № 127/8375/23
Провадження № 2/127/981/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Жигарової Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи позовну заяву тим, що 01.02.2013 року було зареєстровано шлюб між сторонами, який рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 20.11.2019 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні.

Судовим наказом Кодимського районного суду Одеської області від 11.09.2019 року у справі № 503/1434/19 зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що наразі сума аліментів на утримання двох дітей становить 2833,00 грн. Вказана сума є недостатньою для утримання дітей та забезпечення їх повноцінного розвитку, оскільки вони зростають та потребують додаткових матеріальних витрат для гармонійного розвитку та належного рівня життя, які позивач не в змозі сама їх забезпечити. Разом з тим, ОСОБА_4 фізично здоровий та працездатний, є військовослужбовцем, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в більшому розмірі. Крім того, ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю, в зв`язку з чим потребує додаткових матеріальних витрат. За наведених обставин ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просила стягнути зі ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також стягнути витрати на правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав викладених у ньому та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та пояснила, що матеріальний стан ОСОБА_4 не дозволяє сплачувати позивачу аліменти на утримання дітей в тому розмірі, що просить позивач, оскільки сплата таких аліментів поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. ОСОБА_4 належним чином виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання своїх дітей від першого шлюбу, оскільки борг відсутній. Також наразі відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , з якою вони виховують сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Їх син часто хворіє, оскільки в нього діагностовано цервікокраніальний синдром, розлад експресивного мовлення на етапі корекції у дитини з астено-невротичним синдромом. На лікування дитини родина витрачає значні кошти. ОСОБА_7 постійно здійснює догляд за сином, а тому відповідач є єдиним в родині хто отримує дохід. Представник зазначила, що ОСОБА_4 з 2021 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а у вересні 2022 року отримав осколкове поранення та довго лікувався. Наразі він потребує довготривалого лікування та реабілітації, а вподальшому будуть всі підстави для присвоєння групи інвалідності. При цьому, ОСОБА_4 за власні кошти купує собі необхідні йому для військової служби речі та амуніцію. Також представник просила врахувати, що відповідач не має на праві власності жодного об`єкта нерухомого майна та особистого житла, натомість за позивачем рахується земельна ділянка, яку вона здає в оренду. Також позивач займає посаду директора у ТОВ «ОКАНС-ЕКО». З огляду на викладене та враховуючи засади справедливості ОСОБА_4 просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме задовольнити вимоги щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо витрат на правову допомогу позивача, то представник вважає їх завищеними, а їх розмір переходить за межі розумності, оскільки дана справа не складна за своєю суттю. На підготовку позовної заяви не вимагалось збирання якихось додаткових доказів чи пошуку судової практики в аналогічних справах. Просила витрати зменшити, а також стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

В зв`язку з надходженням відзиву на позовну заяву, представником позивача було надано суду відповідь на відзив, відповідно до якої довідка розрахунок, надана відповідачем, не відповідає дійсності, оскільки вона застаріла та вочевидь була видана до здійснення державним виконавцем перерахунку нарахувань стягуваних з відповідача аліментів. Станом на квітень 2023 року за відповідачем рахується борг в розмірі 7973,00 грн. Враховуючи положення ч. 5 ст. 183 СК України позивач просить стягнути на її користь на утримання двох дітей 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, тобто на кожну дитину припадає 1/6 частка доходу відповідача. З огляду на те, що відповідач має ще одну дитину від другого шлюбу, на нього також припадає 1/6 частка доходу відповідача, що враховує інтереси відповідача та не суперечить ст. 183 СК України. Так на трьох дітей припадає 45% доходу відповідача, тобто не більше половини заробітку платника аліментів та воно не призведе до того, що утримання дітей буде здійснюватися за рахунок зменшення утримання дитини від іншого шлюбу відповідача. Також утримання хворого сина від другого шлюбу відповідача не повинно здійснюватися за рахунок зменшення утримання дітей від попереднього шлюбу. Разом з тим, дочка відповідача є дитиною з інвалідністю, має значні проблеми зі здоров`ям та ряд супутніх захворювань, що потребують постійного вартісного лікування для забезпечення повноцінного та належного рівня життя дитини. ОСОБА_5 має необхідність та користується системою слухопротезування виробництва Австралійської компанії, а зміна аксесуарів, комплектуючих дуже дорого коштує. З приводу земельної ділянки, то обов`язок утримувати дітей покладається на обох батьків та не може бути покладений на одного з них у більшій мірі лише на тій підставі, що позивач має у власності земельну ділянку. Наразі (близько одного року) позивач не працює директором у ТОВ «ОКАНС-ЕКО». Щодо наявності у відповідача поранення, як підстави зменшення розміру аліментів, то позивач просить стягнути аліменти у відсотках від заробітку, а тому розмір аліментів прямо залежатиме від отриманого відповідачем заробітку та буде йому пропорційним, що не може призвести до скрутного становища ОСОБА_4 . Відповідач має розуміти, що аліменти у розмірі 2833,00 грн., які він сплачує на двох дітей, тобто по 1416,50 грн. на кожну дитину є мізерними та не можуть забезпечити навіть найнеобхіднішого для дітей.

Згодом, представником відповідача було подано суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого в зв`язку з долученою до відповіді на відзив довідкою ДВС від 01.05.2023 року відповідач змушений був звертатись із скаргою на гарячу лінію щодо неправомірних дій державного виконавця, а саме видачу довідок, які містять неправдиву інформацію. За результатами розгляду скарги було видано нову довідку від 08.05.2023 року зі змісту якої чітко вбачається, що станом на квітень 2023 року заборгованість по аліментам відсутня та існує переплата в розмірі 520,00 грн. Відповідач жодним чином не відмовляється виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню дітей, але той розмір аліментів, про який просить позивач, буде тягарем для відповідача. Також представник зазначила, що у випадку народження у відповідача ще однієї дитини, яку також відповідач повинен буде утримувати, відсоток по сплаті аліментів знову збільшиться. Щодо твердження позивача про дороговартісне лікування для доньки, то згідно з положенням ч. 1 ст. 185 СК України, вона може звернутися до суду з позовною заявою про стягнення додаткових витрат на дитину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 20.11.2019 року у справі №503/1433/19, позов ОСОБА_1 було задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , зареєстрований 01.02.2013 року у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №02 (а.с. 14).

Матеріалами справи встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей - дочок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 12, 13).

Судовим наказом Кодимського районного суду Одеської області від 11.09.2019 року у справі №503/1434/19, яке набрало законної сили, було стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 15).

На підставі вказаного вище судового наказу державним виконавцем Кодимського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Макогонюком О.Б. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60943980 (а.с. 16-17).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №60943980 за період з 01.08.2019 року по 31.03.2023 року включно заборгованість ОСОБА_4 становить 8800,00 грн., а щомісячна сума аліментів на утримання двох дітей складає 2833,00 грн. (а.с. 18-19). Згодом представником позивача долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01.05.2023 року №21.19-3562, в якому вказано, що борг станом на вересень 2022 року становить 8152,00 грн. (а.с. 80).

Відповідно до розрахунку, наданого державним виконавцем встановлено, що у ОСОБА_4 по виконанню виконавчого листа №503/1434/19 на кінець місяця відсутня заборгованість, проте сукупній розмір заборгованості все ж існує та становить 307,00 грн. (а.с. 48). Разом з тим, згодом представником відповідача було подано суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів №21.19-3826 від 08.05.2023 року, відповідно до якої станом на квітень 2023 року заборгованість по аліментам у ОСОБА_4 відсутня, переплата становить 520,00 грн., а щомісячний розмір аліментів становить 2833,00 грн. (а.с. 119).

З огляду на наявність у справі декількох розрахунків заборгованості, суд звертає увагу, що наявність/відсутність заборгованості зі сплати аліментів не впливає на зміну способу стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,00 грн.

Згідно з витягами з реєстру Вінницької територіальної громади від 08.03.2023 року вбачається, що позивач по даній справі та її дочки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20-22).

Матеріалами справи підтверджується той факт, що ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю (а.с. 23, 24, 94-111).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду директора в ТОВ «ОКАНС-ЕКО» та має на праві власності земельну ділянку площею1 га з 11.09.2021 року, яку здає в оренду (а.с. 50, 51).

Суд не приймає до уваги наданий позивачем висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини ОСОБА_5 від 25.05.2020 року, оскільки він не стосується предмета спору, зокрема аліменти будуть стягуватись з моменту набрання цим рішення суду законної сили.

Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в розмірі 50% прожиткового мінімуму, через значні інфляційні процеси в Україні значно зросли витрати на товари та послуги тощо. У зв`язку з чим, вказаний вище розмір аліментів на утримання дітей не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей та його виконання.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом цієї норми зміна способу стягнення аліментів не передбачає жодних умов, лише подання позову одержувача аліментів.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки це є правом позивача відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо їх розміру, зважаючи на зміну способу стягнення, то суд зважає, що відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.04.2023 року вбачається, що у відповідача відсутнє будь-яку нерухоме майно (а.с. 49).

З приводу стану здоров`я платника аліментів, то слід відзначити, що ОСОБА_4 з лютого 2021 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а у вересні 2022 року отримав осколкове поранення (а.с. 52, 63, 64-65).

Матеріалами справи встановлено, що 29.04.2021 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 у Овідіопольському районному відділі ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис №37 (а.с. 66). Після укладення шлюбу ОСОБА_10 змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_11 ».

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 відповідач вказаний батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 53). Матір`ю дитини записана ОСОБА_10 .

З наданих представником відповідача документів встановлено, що син відповідача від другого шлюбу ОСОБА_12 має діагноз цервікокраніальний синдром, розлад експресивного мовлення на етапі корекції у дитини з астено-невротичним синдромом (а.с. 54-55, 56-57, 58-62).

Проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач має двох дітей від першого та другого шлюбу, які потребують лікування, а витрати на їх лікування належать до додаткових витрат, які можуть бути предметом окремого позову.

При цьому, суд звертає увагу, що законом визначено мінімальний розмір аліментів на двох дітей - 1/3 частини доходу. Так, відповідно до частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За аналогією, позивач має право заявляти вимоги про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину у порядку позовного провадження.

Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд, при визначені розміру аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також положення ст. 182 СК України, а тому, виходячи із засад справедливості, розумності та пропорційності, зважаючи на розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач працездатна особа, вважає за необхідне змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, визначених судовим наказом Кодимського районного суду Одеської області від 11.09.2019 року у справі №503/1434/19, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Сплата аліментів при визначеному новому способі та розмірі проводиться з дня набрання рішенням законної сили (п .23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 643,80 грн. в дохід держави, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а решту суми судового збору - компенсувати за рахунок держави.

Щодо витрат відповідача на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн., то вона підлягає задоволенню частково з таких підстав.

За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Положенням п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

До суду на підтвердження витрат на правову допомогу стороною відповідача надано: договір про правову допомогу №02-14/04/23 від 14.04.2023 року (а.с. 69-71), ордер (а.с. 37), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 38), попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (а.с. 67), квитанція до прибуткового касового ордера №б/н від 17.04.2023 року на суму 8000,00 грн. (а.с. 68).

Згідно з п.п. 5.1., 5.2. договору про правову допомогу, вартість послуг по договору становить 8000,00 грн. Вартість послуг, сплачується замовником на рахунок виконавця або готівкою протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, розмір судових витрат у сумі 8000,00 грн складається з: 30 хв.- юридичного аналізу наданих документів; 30 хв. - опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів та їх отримання для суду; 2 год. - підготовки процесуальних документів по справі (підготовка відзиву на позовну заяву); 2 год. - участі адвоката в судових засіданнях.За домовленістю адвоката з відповідачем година роботи адвоката оплачується у розмірі 1600,00 грн. (а.с. 67).

Позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат відповідача на правову допомогу.

Судом встановлено, що дані витрати понесені з розглядом цієї справи, витрати є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), справа має для відповідача важливе значення. Тому, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та доведеним, відтак підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених вимог з позивача на користь відповідача, у зв`язку з частковим задоволенням позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-3, 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів.

Змінити розмір аліментів, що стягуються зі ОСОБА_4 згідно з судовим наказом Кодимського районного суду Одеської області, виданого 11.09.2019 року у справі №503/1434/19 в твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на частку від доходу відповідача.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнення за судовим наказом, виданим Кодимським районним судом Одеської області 11.09.2019 року у цивільній справі № 503/1434/19 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення зі ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, припинити з дня набрання законної сили даним рішенням та повернути судовий наказ до суду після завершення виконання.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 643,80 грн. (шістсот сорок три гривні 80 коп.).

Решту суму судового збору компенсувати за рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату правової допомоги в розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 коп).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складений 17.07.2023 року.

Суддя: