Справа № 214/2496/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 червня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

присяжних - Басараба П.І., Безверхої В.В.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Саксаганський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оголошення фізичної особи померлою, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою, в якій просять: оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нововоскресенськ Нововоронцовського району Херсонської області, померлим; днем смерті ОСОБА_4 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місцем смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нововоскресенськ Нововоронцовського району Херсонської області, вважати місто Бахмут Донецької області.

В обґрунтування заяви навели наступне. Вона, ОСОБА_1 , з 2000 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син - ОСОБА_2 , батьком якого у свідоцтві про народження зазначений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Вони мешкали у АДРЕСА_1 . У зв`язку з воєнними діями та окупацією їх села, вимушені були виїхати з постійного місця проживання. Згідно довідок № 1242- від 08.08.2022 року та № 1242- від 08.08.2022 року про взяття, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на облік як внутрішньо переміщених осіб, вони на даний час проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно довідки № 1211- від 06.06.2022 року про взяття ОСОБА_3 на облік як внутрішньо переміщеної особи, вона на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_3 . У відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», 06 березня 2022 року ОСОБА_4 був призваний на військову служу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , та призначений на посаду водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військова частина НОМЕР_1 . У січні 2023 року отримали сповіщення начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 09.01.2023 року за № 125, зі змісту якого вбачається, що їхній батько - солдат ОСОБА_4 , 1961 р.н., водій автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання завдання та артилерійського обстрілу противника в н.п. Бахмут Донецької області зник безвісті. Вказують, що на теперішній час місцезнаходження ОСОБА_4 невідомо, зв`язок відсутній. На момент звернення до суду із даною заявою ОСОБА_4 не з`являвся, ніяких відомостей про його місце перебування їм не надходило. Оголошення ОСОБА_4 померлим необхідно для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадщини та отримання грошової допомоги за загибель при виконанні завдань по захисту Батьківщини, оформлення державних соціальних допомог. У позасудовому порядку вирішити дане питання неможливо, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даною заявою. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжено на підставі Указу Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та який продовжено на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. який продовжено на підставі Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022. затвердженого законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, суд розглядає в порядку окремого провадження. У статті 306 ЦПК України зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.4 ст.46 ЦК України, порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до вимог ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

У судове засідання заявники не з`явилися, подали заяву, в якій просять розглядати заяву за їх відсутності та зазначили, що заяву підтримують, просять повністю задовольнити.

Представник заінтересованої особи Саксаганський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у судове засідання не з`явився, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення справи по суті не заперечує.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: свідоцтво про народження (а.с. 8), копія паспорту (а.с. 9), свідоцтво про народження (а.с. 10), довідка (а.с. 11, 12,13), сповіщення (а.с. 14).

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження (а.с. 8), копія паспорту (а.с. 9), свідоцтво про народження (а.с. 10), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджує заявлені вимоги, а саме що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_4 .

Суд вважає належним доказом: сповіщення (а.с. 14), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджує заявлені вимоги, а саме, що ОСОБА_4 , під час виконання завдання та артилерійського обстрілу противника в н.п. Бахмут Донецької області зник безвісти.

Суд вважає належними доказами: довідки (а.с. 11, 12,13), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджує заявлені вимоги.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ОСОБА_1 з 2000 року проживала з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народилося двоє дітей, що встановлено поясненнями заявників, викладеними у змісті заяви.

Відповідно до свідоцтва про народження батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про народження батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9,10).

У відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», 06 березня 2022 року ОСОБА_4 був призваний на військову служу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , та призначений на посаду водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військова частина НОМЕР_1 .

Згідно сповіщення начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 09.01.2023 року за № 125, вбачається, що солдат ОСОБА_4 , 1961 р.н., водій автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військова частина НОМЕР_1 , під час виконання завдання та артилерійського обстрілу противника в н.п. Бахмут Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 зник безвісті (а.с. 14).

На теперішній час місцезнаходження ОСОБА_4 невідомо, зв`язок відсутній.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Згідно з вимогами ч. 2ст. 234 ЦПК України справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, суд розглядає в порядку окремого провадження.

У статті 306 ЦПК України зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.

За змістом ст. ст. 307, 308 ЦПК України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Як передбачено ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час.

Суд вважає, що оголошення померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявникам необхідно для отримання свідоцтва про смерть, отримання соціальних пільг, грошових виплат. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» , будь-яке скорочення здійснення судочинства або обмеження громадян у праві звернення до суду не допускається.

Крім того, суд вважає, щооголошення померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявникам необхідно для одержання права на спадкування. Виникнення в даному випадку права на спадкування залежить від доведення певного факту, що має значення для охорони прав, свобод та інтересів заявників або створення умов здійснення особистих майнових прав заявників.

Вирішуючи питання про те, чи впливає рішення суду про оголошення особи померлою на отримання соціальних гарантій, суд бере до уваги наступне.

Термін "одинока матір" на законодавчому рівні не визначено, проте відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6 листопада 1992 р. № 9 одинокою матір`ю вважають жінку, яка не перебуває у шлюбі та у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама. В Порядку надання відпустки при народженні дитини, затвердженому постановою КМУ від 07.07.2021 № 693: «Одинока мати - мати, у актовому записі про народження дитини якої відомості про чоловіка, як батька дитини, внесені в установленому порядку за її вказівкою; мати дитини, батько якої помер, відповідно до рішення суду позбавлений батьківських прав, визнаний безвісно відсутнім або оголошений померлим, якщо ця дитина не була усиновлена іншим чоловіком». Отже, основним критерієм для визначення статусу одинокої матері є: виховання та утримування дитини без участі батька. Ст. 184 КЗпП України встановлює заборону у відмові одинокій матері в прийнятті на роботу, зниження заробітної плати та у звільненні за ініціативою роботодавця до досягнення дитиною 14-літнього віку. Ст. 45 ЖК Української РСР передбачено право на першочергове отримання житла одинокими матерями, які потребують поліпшення житлових умов. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про відпустки», одинокій матері чи батьку надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів (без урахування святкових і неробочих днів). Невикористану за попередні роки додаткову відпустку одинока мати може взяти в будь-який час, або ж у разі звільнення вона буде компенсована грошима. Крім того, їм даються щорічні відпустки у зручний для них час. Відповідно до пп. «а» пп. 169.1.3 Податкового кодексу України, одинока мати (батько), вдова (вдівець) мають право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отриманого від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги, що дорівнює 150% суми пільги (у розрахунку на кожну дитину віком до 18 років).

Зважаючи на норми ст. 45 Житлового кодексу, матерям-одиначкам, які потребують поліпшення житлових умов, надається першочергове право на житлові приміщення. Також одинокі матері мають право на першочергове отримання квартир або садибних (одноквартирних) будинків із житлового фонду соціального призначення (ст. 12 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення»). Тимчасова допомога на дітей надається при наявності однієї з таких підстав: рішення суду про стягнення аліментів не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; батько перебуває під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, визнаний в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі, місце проживання (перебування) батька не встановлено. Для призначення тимчасової допомоги одержувач повинен подати в Управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) документи, передбачені п. 6 Порядку 189 "Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме": заяву, копію свідоцтва про народження дитини, довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) дитини, довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) одержувача. Крім того, залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подаються такі документи: рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з батька аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, яка підтверджує факт несплати аліментів протягом шести місяців, що передують місяцю звернення; довідка відповідної установи про перебування батька під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, визнання його в установленому порядку недієздатним, а також перебування на строковій військовій службі; повідомлення органу внутрішніх справ про те, що місце проживання (перебування) батька дитини не встановлено.

На переконання суду відсутність рішення про оголошення ОСОБА_4 померлим, певним чином скорочує соціальні гарантії та права матері заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а відтак і заявників. Також суд враховує, що внесення військовою частиною особи в списки безвісно відсутніх не замінює рішення суду про оголошення особи померлою та не створює юридичних наслідків необхідних особі для реалізації її прав як матері-одиначки.

Суд бере до уваги, що загалом ЦК України передбачає кілька строків, що мають правове значення для визнання особи такою, що померла: 3 роки - загальний строк; роки від дня закінчення воєнних дій - у випадку, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з цими діями (бойові дії, воєнний стан, потрапляння у полон); 6 місяців - якщо особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку (внаслідок катастрофи, стихійного лиха, руйнування місця перебування особи під час бойових обстрілів, бомбардування тощо). Друге речення до ч. 2 ст. 46 ЦК України не містить застережень про те, що зазначений в ньому 6 місяців відраховуються з дня закінчення воєнних дій.

З урахуванням вказаного, зважаючи на те, що відомості про ОСОБА_4 відсутні з ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто на даний час більше чим 6 місяців, що він пропав безвісти за обставин, що загрожували його смертю та дають підставу припускати його загибель, є підстави прийти до переконання, що строк, який надає підстави оголосити його померлою особою дорівнює шести місяцям.

На переконання суду таке розуміння вказаних норм ст.46 ЦК України буде відповідати такому, передбаченому ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства як справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ та бути відповідати такій меті, визначеній цією нормою, як ефективний захист прав та інтересів заявників.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 46 ч.3 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_4 загинув у зв`язку воєнними діями, а тому належить оголосити його померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявникам, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи, скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі наведеного, керуючись ст.46 ЦК України, ст.ст. 247, 294, 305-308, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), що діє в інтересах ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), заінтересована особа: Саксаганський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Тесленка, 21а) про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нововоскресенськ Нововоронцовського району Херсонської області.

Днем смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 при проходженні ним військової служби під час повномасштабного вторгнення російських збройних сил, яке розпочалося 24 лютого 2022 року.

Місцем смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати м. Бахмут Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов

присяжні: П.І. Басараб

В.В. Безверха