Провадження № 2-п/756/41/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

представника заявника (відповідача) - Галайби В.О.,

представника стягувача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 11 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ І» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2022 року задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ І» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ І» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01 травня 2019 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 30648 (тридцять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 52 копійки; інфляційні втрати в розмірі 3075 (три тисячі сімдесят п`ять) гривень 37 копійок; три відсотка річних в розмірі 1136 (одна тисяча сто тридцять шість) гривень 53 копійки; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

30.03.2023 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року у цивільній справі №756/19727/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ І» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій також просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що під час розгляду вказаної цивільної справи позивач був позбавлений права подати свої пояснення на позовну заяву, а також докази на підтвердження своїх заперечень. Про існування рішення дізналася лише 19.03.2023 після накладення виконавцем арештів на все її рухоме та нерухоме майно у межах суми звернення стягнення. Копію судового рішення представник відповідача отримав лише 21.03.2023 при ознайомленні з матеріалами справи у приміщенні Оболонського районного суду м. Києва. Судових повісток про розгляд справи, відповідач не отримувала, оскільки зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про що позивачу у справі було відомо, але її адресою у позові зазначено: АДРЕСА_2 , куди можливо і направлялись судові повістки. Також, зазначає, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з цим позовом, оскільки чинний ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» не передбачає виникнення права на надання житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирним будинком у інший спосіб ніж на підставі Договору, укладеного у відповідності із приписами ст.ст.12-15 цього Закону управителем багатоквартирного будинку із всіма співвласниками багатоквартирного будинку. Але позивачем не надано доказів укладання такого договору, що не дає права ТОВ «Сучасний Дім І» здійснювати управління даним багатоквартирним будинком та безпідставно вимагати сплати заборгованості. Акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 23.03.2019, яким вказаний будинок передано на баланс позивачу - ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ I» від ТОВ «Сучасний дім 1» не підтверджують досягнення між ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ I» та співвласниками будинку істотних умов договору про надання послуг. Відповідач також не погоджується з сумою заборгованості, оскільки з 09.11.2017 поняття «тариф на утримання будинків» перестав існувати і було введено плату за надані послуги, яка узгоджується та зазначається у договорі між мешканцями будинку і виконавцем послуг. З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 просить суд поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення суду від 11 жовтня 2022 року та розглянути його в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 просив задовольнити заяву у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заяви заявника, зазначив, що наведені відповідачем обставини не можуть бути підставою для перегляду заочного рішення, оскільки він не навів поважних причин неявки в судові засідання, та не надав нових доказів, які б спростовували висновки суду.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у грудні 2021 року позивач ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ I» звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 14.01.2022 було відкрите спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, копія судової повістки про призначене судове засідання на 11.10.2022, яка була направлена на адресу відповідача повернулась до суду з відміткою листоноші: «за закінченням строку зберігання». При цьому, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали про відкриття провадження від 14.01.2022, позовна заява з доданими до неї документами, відповідно до відмітки були отримані 23.08. Сиплек.

Відповідач у судове засідання 11.10.2022 не з`явилась. Позивач уповноваженого представника у судове засідання не направив. Водночас, представником позивача було подано до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи без їх участі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

11.10.2022 у справі було ухвалене заочне рішення про задоволення вимог позивача.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що відомості про отримання відповідачем заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2022 по цивільній справі №756/19727/21 відсутні.

Як зазначає у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача, відповідачу не було відомо про ухвалення заочного рішення, вказане рішення він не отримував, лише 21.03.2023 представником при ознайомленні з матеріалами справи у приміщенні Оболонського районного суду м. Києва було отримано рішення. 30.03.2023 до суду від представника відповідача надійшла заява про скасування заочного рішення, в які він зокрема ставить питання про поновлення строку на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що вказану заяву подано з дотриманням двадцятиденного строку, визначеного ст. 284 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність поновлення відповідачу строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач не з`явився в судове засідання в якому було ухвалене заочне рішення та не повідомив про причини своєї неявки з поважних причин, оскільки відсутні дані які б свідчили про обізнаність відповідача щодо наявності спору на розгляді в суді, а також дати та часу проведення судового розгляду.

При цьому, зі змісту положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку суд, дійшовши висновку про наявність поважних причин неявки в судове засідання та не повідомлення суду про причини неявки, не вбачає у заяві про перегляд заочного рішення суду посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, до заяви про перегляд заочно рішення жодного доказу в розумінні положень ст. 76 ЦПК України не додано. У судовому засіданні заявником також не було надано суду належних і допустимих доказів, в обґрунтування поданої заяви про перегляд заочного рішення, які б могли вплинути на зміст прийнятого рішення.

Суд вважає, що пояснення та докази, на які посилається в своїй заяві представник відповідача , зводяться лише до правової позиції відповідача щодо предмету спору та фактичної переоцінки доказів та обставин, які судом оцінені і встановлені при прийнятті рішення, тобто заявник фактично не погоджується з прийнятим рішенням, здійсненою судом оцінкою доказів та встановленими обставинами справи і відповідно застосованими судом нормами чинного законодавства України.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За таких обставин, посилання сторони відповідача не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а є підставою для апеляційного перегляду рішення суду, оскільки суд першої інстанції не може скасувати заочне рішення суду для надання іншої правової оцінки тим самим доказам у справі.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2022 без задоволення.

Керуючись статтями 76, 259-261, 287-289, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ І» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м.Києва від 11 жовтня 2022 року, у цивільній справі №756/19727/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ І» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 18.04.2023.

Суддя М.М. Ткач