Справа №295/1111/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

секретар Заріцький О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служба автомобільних доріг в Житомирській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом до дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Житомирській області (на час ухвалення рішення - Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області), в якому зазначив, що 04.01.2017 року на 172 км. а/д Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазнав механічних ушкоджень належний позивачу транспортний засіб автомобіль «БМВ», н.з. НОМЕР_1 .

Причиною пригоди, на думку позивача, був покритий кригою стан дорожнього покриття, яке не оброблялось будь-якими спеціальними засобами.

Позивач зауважив на обов`язках відповідачів як повноважних організаціях, що відповідають за створення безпечних умов руху на дорогах та вулицях.

З врахуванням розміру завданих збитків, а також обсягу перенесених душевних страждань, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 176 386,42 грн. матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу, 50 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 04.02.2020 року по справі відкрите спрощене позовне провадження.

В подальшому судом встановлено, що 06.03.2020 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на підставі ухвали Господарського суду Житомирської області.

На підставі ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 14 травня 2020 року по справі № 761/22513/15-ц, та які зводяться до того, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті, ухвалою суду від 26.06.2020 року копії матеріалів справи направлено до Господарського суду Житомирської області для розгляду в частині вимог ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Відповідачем - Службою автомобільних доріг у Житомирській області, надано відзив на позов, у якому сторона вказує на необхідність доведення з боку позивача всіх складових цивільно правової відповідальності за завдану шкоду: неправомірності поведінки особи, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, вину завдавача шкоди.

Посилаючись на положення Закону України «Про дорожній рух», які визначають компетенцію власників автомобільних доріг, вказуючи на вимоги Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів в частині обсягу прав та обов`язків уповноважених власниками дорожніх об`єктів дорожньо-експлуатаційних організацій, сторона зауважує на визначеній Статутом дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» сфері господарської діяльності у вигляді будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування та вказує на безпідставность заявлених вимог до Служби автомобільних доріг України.

Сторона звертає увагу, що 21.07.2017 року між Службою автомобільних доріг у Житомирській області та ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» укладено договір на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування, згідня кого виконавець - ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», взяв зобов`язання надати замовнику Службі автомобільних доріг у Житомирській області, послуги з утримання автомобільних доріг.

Оскільки на підставі указаного договору виконавець, крім іншого, взяв на себе відповідальність за відшкодування збитків, пов`язаних із незадовільними дорожніми умовами, підстави для задоволення вимог позивача до Служби автомобільних доріг у Житомирській області відсутні.

За наслідком збільшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути зі Служби автомобільних доріг у Житомирській області на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, - 186 690,50 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження 1500,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.

В судовому засіданні представники сторін підтримали подані у письмовому вигляді вимоги та заперечення.

Судом встановлено наступні обставини.

Так, 04.01.2017 року о 16 год. 04 хв. на автодорозі Київ-Чоп, 172 км., відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки BMW, н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , здійснив наїзд на відбійник та отримав механічні ушкодження.

Автомобільна дорога Київ-Чоп, віднесена до категорії загальної автомобільної дороги державного значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу, що з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (Постанова ВС від 27.12.2019 року у справі № 686/11256/16-ц; Постанова ВС від 22.07.2019 року у справі № 236/780/16-ц).

Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

За змістом мотивувальної частини постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 23.03.2017 року «в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки під час судового розгляду встановлено, що він виконав вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України. З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталося внаслідок того, що дорожня обстановка не відповідала умовам дорожнього руху, була ожеледиця, відсутні посипальні матеріали на даній дорожній ділянці, що відповідно до ст.247 КУпАП України, є однією з підстав, яка виключає провадження в справі, а тому провадження в справі слід закрити у зв`язку із відсутністю складу правопорушення».

Згідно резолютивної частини судового рішення провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні судом досліджено схему місця ДТП, відповідно до якої серед наявності недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі зазначено ожеледицю.

При розгляді справи ухвалою суду від 16.03.2021 року по справі призначено судову автотоварознавчу та інженерно-транспорту експертизи, на розв`язання експертам поставлені питання, запропоновані сторонами у справі:

-Який матеріальний збиток завданий автомобілю «БМВ», державний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП, яка сталася 04.01.2017 року на автомобільній дорозі Київ-Чоп 172 км?

-Що з технічної точки зору стало причиною ДТП?

-Чи мав технічну можливість водій автомобіля «БМВ», державний номер НОМЕР_1 уникнути зіткнення із колесо відбійником на 172 км. автомобільної дороги Київ-Чоп шляхом екстреного гальмування?

-Які механічні ушкодження отримав автомобіль марки «БМВ», державний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП і чи можливо утворення вказаних у протоколі огляду транспортного засобу внаслідок наїзду на огородження?

-З якою швидкістю рухався автомобіль з урахуванням особливостей та механізму утворення пошкоджень автомобіля?

-Чи мав можливість водій автомобіля марки «БМВ», державний номер НОМЕР_1 виявити дану аварійно небезпечну ділянку і на якій відстані?

-Чи були наявні на момент ДТП несправності автомобіля марки «БМВ», державний номер НОМЕР_1 , які загрожували безпеці руху?

-Яка сезонная резина була в автомобілі марки «БМВ», державний номер НОМЕР_1 ?

- Чи є причинний зв`язок між даним ДТП та його наслідками?

За висновком експертів від 10.01.2023 року за результатами проведення судової інженерно-транспортної та автотоварознавчої експертизи по справі розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля, внаслідок ДТП, яка сталася 04.01.2017 року, дорівнював 186 690,50 грн. Весь обсяг механічних пошкоджень автомобіля утворений і внаслідок його наїзду на металеве огородження, яке встановлене на центральній розділювальній смузі.

В розрізі питань, які за своїм логічним осмисленням могли виявляти протиправність поведінки водія транспортного засобу щодо дотримання правил дорожнього руху, експертами зазначено, що у відповідній дорожній обстановці з технічної точки зору водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості попередити або уникнути наїзду автомобіля на металеве дорожнє огородження, яке встановлене не центральній розділювальній смузі, діями передбаченими у вимогах Правил дорожнього руху.

Встановити величину швидкості руху автомобіля у момент наїзду на металеве дорожнє огородження у урахуванням отриманих механічних пошкоджень не виявляється можливим. Експерти, крім іншого, повідомили і про неможливість вирішення питань: чи були наявні на момент ДТП несправності автомобіля, які загрожували безпеці руху? Яка сезонная резина була в автомобілі?

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи аналіз зібраним доказам в розрізі їх окремого, а також взаємного сприйняття, суд приходить до висновку про підтвердження позивачем факту завдання шкоди внаслідок недоліків дорожнього покриття на ділянці загальної автомобільної дороги державного значення, зокрема у вигляді ожеледиці, а також розміру заподіяних збитків.

З приводу заявленого позивачем запиту на відшкодування шкоди з відповідача Служби автомобільних доріг в Житомирській області, як уповноваженого власником органу суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

За змістом статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги» (в редакції, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, крім іншого: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

У відповідності до п.п. 2, 10 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198. (у відповідній редакції) Ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Контроль за дотриманням цих Правил здійснюється власниками дорожніх об`єктів або уповноваженими ними органами та Державтоінспекцією.

Згідно з п.11 Правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з

безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 439 (в редакції, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди), Укравтодор є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра інфраструктури, і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування, здійснення управління об`єктами державної власності (пункт 3 Положення).

Засновником ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є держава в особі Укравтодору.

Згідно пункту 1 чинної редакції Положення про Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України (Агентство відновлення) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який: реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; реалізує державну політику з питань розвитку, будівництва, ремонту, облаштування, модернізації та утримання пунктів пропуску через державний кордон для автомобільного та залізничного сполучення.

У виниклому спорі слід звернути увагу, що договір між Службою автомобільних доріг у Житомирській області та ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» щодо закупівлі послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування укладено 12.07.2017 року, тобто після подій дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи системний аналіз наведених норм та правил, слід дійти висновку, що саме в обов`язки Служби автомобільних доріг у Житомирській області покладались здійснення своєчасного і якісного виконання експлуатаційної роботи з безпеки руху, контроль експлуатаційного стану усіх елементів дорожніх об`єктів, негайне усунення виявлених пошкодження чи інших перешкод в дорожньому русі.

У постанові від 21 травня 2021 року по справі № 753/10817/16-ц Верховний Суд при вирішені аналогічного спору прийшов до висновку про необхідність визначення належним відповідачем саме Службу автомобільних доріг.

Враховуючи наявність прямого безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною бездіяльністю відповідача та виникненням шкоди в результаті неналежного стану дорожнього полотна у ДТП, саме на згадану Службу покладається обов`язок з відшкодування такої шкоди.

Оскільки відповідачем (на час розгляду справи Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області) не спростовано винної бездіяльності, яка полягала в ухиленні від виконання обов`язку з утримання дорожнього полотна, його контролю, заподіяний позивачу розмір збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 186 690,50 грн., слід задовольнити.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Суд приймає до уваги, що позивач, маючи намір захистити порушене право, звернувся до кваліфікованого оцінювача.

Судом встановлено, що вартість робіт оцінювача сплачена стороною в сумі 1500,00 грн.

Є необхідним звернути увагу, що хоча відповідний звіт безпосередньо не покладався в основу прийнятого рішення, позивач був позбавлений відповідного матеріального ресурсу саме з огляду на необхідність судового врегулювання виниклого спору.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Приймаючи до уваги, що майно, яке належить позивачу на праві власності, зазнало пошкоджень, суд, приймаючи до уваги відомості про такі пошкодження, характер допущеної відповідачем бездіяльності, на підставі принципів доцільності та справедливості, вважає необхідним стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача витрати з оплати судового збору.

Керуючись ст. 141. 258-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг в Житомирській області, код 03451526, адреса місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 16, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, в сумі 186 690,50 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження 1500,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг в Житомирській області, код 03451526, адреса місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 16, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 1866,90 грн.

У задоволені інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 01.09.2023 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов