ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/914/23
Провадження № 2/210/649/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 квітня 2023 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері на виробництві,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 працювала машиністом конвеєру РЗФ-1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

31 липня 2021 року у підрозділі РЗФ-1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» стався нещасний випадок, внаслідок якого загинула мати позивача, ОСОБА_2 .

Відповідно до акту спеціального розслідування нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

У зв`язку з тим, що через протиправні дії відповідача мати позивача померла, він позбавився можливості отримувати ті позитивні емоції від життя, ту турботу та допомогу в організації життя, яку отримував до смерті матері. Дані почуття радості замінили почуття розпачу, розчарування життям, скорботи. Всі ці негативні почуття не проходять, а навпаки посилюються усвідомленням того, що позивач має проводити всі сімейні свята, будувати свою сім`ю, переживати щасливі моменти та тяжкі хвилини свого життя без матері, яка загинула при виконанні роботи на підприємстві відповідача і цього могло не статись, якби відповідач забезпечив дотримання норм з охорони праці.

Мати позивача загинула у відносно молодому віці - 49років, смерть її була несподіваною та викликала тривалий шок у позивача. Він не міг повірити в те, що втратив назавжди свою матір, при тому що для цього не існувало жодних передумов.

Душевні страждання також збільшуються у зв`язку з тим, що у позивача з матір`ю багато спільних фотографій, які розміщені в знак пам`яті про загиблу в квартирі та навіюють спогади про померлу матір.

Не можливо надати грошову оцінку такій безповоротній втраті, яка назавжди змінила в гіршу сторону життя позивача. Жодна сума грошових коштів не зможе замінити позивачу рідну матір. Однак оскільки моральна шкода підлягає обов`язковій грошовій оцінці, то позивач вважає за доцільне оцінити її в 600 000,00 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у якості відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері на виробництві, суму грошових коштів у розмірі 600 000,00 (шістсот тисяч) грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Так, у відзиві, поданому представником відповідача ОСОБА_3 , зазначено, що сторона відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки матеріалами спеціального розслідування не встановлена вина роботодавця в настанні нещасного випадку на виробництві з вказаним працівником, відсутній причинно-наслідковий зв`язку між протиправною дією та негативними наслідками з приводу завдання шкоди його здоров`ю, а такому вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню

Сторони в судове засідання не викликались.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

ОСОБА_2 працювала машиністом конвеєру РЗФ-1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

31 липня 2021 року у підрозділі РЗФ-1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» стався нещасний випадок, внаслідок якого загинула ОСОБА_2 .

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03 серпня 2021 року, виданим Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 9,35).

За вказаним фактом нещасного випадку на підприємстві було складено акт № 3 форми Н-1/П спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 31 липня 2021 року о 14 годині 40 хвилин на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», затверджений Начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань охорони праці 03 лютого 2023 року (а.с.10-34).

Відповідно до акту спеціального розслідування нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Актом форми Н-1/П встановлено, що нещасний випадок стався за наступних обставин: 31 липня 2021 року (в зміні з 07 години 00 хвилин 31.07.2021 до 19 години 00 хвилин 31.07.2021) машиніст конвеєру РЗФ-1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 , прибувши на підприємство до АПК РЗФ-1, та переодягнувшись у спецодяг та інші засоби індивідуального захисту, о 06 години 30 хвилин прибула до відкритого майданчика розташованого біля АПК РЗФ-1 де проводились змінно-зустрічні збори, де о 06 годині 40 хвилин отримала від керівника робіт старшого майстра РЗФ-1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_4 інформацію з охорони праці (про виробничий травматизм на підприємстві), завдання на зміну (розподіл руди по стрічковим конвеєрам С-18, С-19, С-20) та усний інструктаж з його безпечного виконання.

Після отримання завдання на зміну, о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_2 разом з машиністом конвеєру РЗФ-1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_5 попрямувала на своє робоче місце, де після огляду стану стрічкового конвеєру С-19 почала виконання отриманого завдання. Порушень вимог нормативно-правових актів з охорони праці при огляді електрообладнання стрічкового конвеєру С-19 виявлено не було, про що був зроблений запис у журналі прийому-здачі змін.

О 07 годині 20 хвилин оператор пульта керування РЗФ-1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_2 і передала інформацію о наявності руди на конвеєрі С-19.

О 08 годині 10 хвилин ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_2 додала інформацію, щоб перегнати автостеллу АС-19 в голову стрічкового конвеєру С-19 третьої черги для підсипки руди в бункера конвеєра № 82. Далі у проміжок 30-40 хвилин оператор пульта керування ОСОБА_6 телефонувала машиністу конвеєра ОСОБА_2 і давала команди на засипку живильника конвеєра С-20. Приблизно з 10 години 30 хвилин до 12 години 00 хвилин машиніст конвеєра ОСОБА_2 на телефонні дзвінки від оператора пульта керування ОСОБА_6 не відповідала.

Через деякий час машиніст конвеєра ОСОБА_2 зателефонувала оператору пульта керування ОСОБА_6 і вирішила дізнатись чому їй телефонувала ОСОБА_6 .

На питання ОСОБА_6 чому не відповідала на телефонні дзвінки ОСОБА_2 відповіла, що телефон находився у кишені куртки і вона не чула дзвінка. ОСОБА_6 додала, що є в наявності недостача руди на 3-й черзі на конвеєр С-20 і щоб ОСОБА_2 проводила просипку руди на конвеєр С-20.

Близько о 14 годині 00 хвилин оператор пульта керування ОСОБА_6 зателефонувала машиністу конвеєра ОСОБА_5 щоб вона переміщала автостелу АС-20 на 3-ю чергу на допомогу конвеєру С-19. Далі ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_2 і повідомила що їй на допомогу іде АС-20.

Близько о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_5 переходила з 4-ї секції на 8-му секцію, зупинила автостелу: АС-20 на порожньому бункері конвеєра 73-А. Побачила переповнений бункер живильника АС-19 і вирішила зателефонувати ОСОБА_2 щоб перемістити АС-19 в потрібному напрямку, але ОСОБА_2 на телефонний дзвінок не відповідала.

0 14 годині 35 хвилин ОСОБА_7 обійшовши приводи конвеєри С-19, С-20 попрямувала на 8-му секцію де сипав АС-19 і побачила ОСОБА_2 лежачою на підлозі робочого проходу вздовж стрічкового конвеєра С-19.

Після чого ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_6 , ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 зателефонував до здоровпункту ГД.

О 14 годині 50 хвилин на місце де стався нещасний випадок прибула фельдшер здоровпунктів медичного центру ПП «Стіл Сервіс» ОСОБА_8 і о 14 годині 51 хвилині почала надавати першу допомогу. О 14 годині 54 хвилини ОСОБА_8 попросила викликати міську реанімаційну бригаду швидкої допомоги.

О 15 годині 24 хвилин прибула бригада № 18 швидкої допомоги і почала проводити реанімаційні заходи, після проведення необхідних заходів о 15 годині 35 хвилин було констатовано біологічну смерть постраждалої.

В акті форми Н-1/П зазначено, що комісія за результатами розслідування нещасного випадку прийшла до висновку: нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, потерпіла померла від впливу електричного струму під час виконання своїх трудових обов`язків. Вини чи будь-яких порушень у діях чи бездіяльності потерпілої, які могли стати причиною нещасного випадку так як наслідок - її смерті, актом не встановлено.

Отже, матеріалами справи встановлено, що нещасний випадок на виробництві стався з вини відповідача, смерть ОСОБА_2 настала від нещасного випадку у зв`язку з виробництвом під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що Людина , її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 153 Кодексу законів про працю України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Як вище судом зазначалось, відповідно до Закону України «Про охорону праці» та ст. 153 КЗпП України саме на власника підприємства покладається обов`язок щодо створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

З огляду на вищезазначене вбачається, що внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці, позивач втратив свою матір. Втрата є такою, що не може бути відновлена, а тому його душевні страждання будуть тривати і надалі.

Суд доходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

З письмових матеріалів справи встановлено, що позивач переносить моральні страждання, оскільки внаслідок смерті матері, перебуває в стані дуже тяжкого морального потрясіння та удару, адже позивач був у шоковому стані, а зараз живе з почуттям усвідомлення того, що найрідніша людина, померла і ця втрата для нього є безповоротною.

При визначенні розміру відшкодування, суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно чого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Так, обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг душевних страждань, в зв`язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що дійсно позивач є сином померлої; наслідки викликані заподіяною шкодою - смертю найбільш близької людини; перенесені та діючі у теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані смертю матері, час, що пройшов з моменту смерті близької людини та до моменту звернення до суду, вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю матері, грошові кошти в сумі 300 000 гривень.

При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 3000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 43, 46 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141,259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у якості відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері на виробництві, суму грошових коштів у розмірі 300 000,00 (триста тисяч) грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (, 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1), в дохід держави судовий збір у розмірі 3000,00 (три тисячі гривень).

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії цього рішення.

Суддя: В. Є. Сільченко