КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/85/23
УХВАЛА

25.04.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.12.2020 року по цивільній справі №521/19768/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №521/19768/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

За наслідком розгляду вказаної справи, 23.12.2020 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення суду, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках рухоме майно автомобіль марки «KIA», модель «NIRO», синього кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , який 06.02.2018 року був відчужений ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , без згоди дружини ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію за належну частку, яка дорівнювала , у майні - автомобілі марки «KIA», модель «NIRO», синього кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , яке належало на праві спільної сумісної власності подружжя та відчужене ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , без згоди дружини ОСОБА_3 , в сумі 247 841 (двісті сорок сім тисяч вісімсот сорок одна) гривня 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування понесених судових витрат зі сплату судового збору 3246 (три тисячі двісті сорок шість) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.10.2022 року прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.12.2020 року. Апеляційне провадження закрито.

09.02.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.12.2020 року по цивільній справі №521/19768/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 13.02.2023 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 25.04.2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Однак, 14.04.2023 року на електронну скриньку суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження по справі за заявою про розстрочення виконання рішення суду, з підстав його виконання.

Дослідивши подану до суду заяву та матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Підстави для закриття провадження по справі врегульовані ст. 255 ЦПК України, якою передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

У відповідності до положень статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Вказана стаття передбачена законодавцем у розділі VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Отже, аналізуючи вказані положення вбачається, що питання про розстрочення виконання рішення суду розглядається за заявою сторони по справі, в межах провадження цивільної справи, в рамках якої було ухвалено відповідне рішення суду, розстрочення про яке заявлено стороною в порядку ст. 435 ЦПК України.

Отже, справа за заявою про розстрочення виконання рішення суду, не є окремим судовим провадженням, як цивільної справи.

Разом з тим, процесуальним правом на відмову від позову в порядку ст. 255 ЦПК України, що є підставою для закриття провадження по справі, наділений саме позивач в рамках розгляду цивільної справи.

Приймаючи викладене, суд вважає відсутніми підстави для закриття провадження по справі на підставі заяви відповідача в рамках розгляду справи за заявою про розстрочення виконання рішення суду, що є складовою провадження цивільної справи, оскільки не відповідає положенням ст. 255 ЦПК України.

Одночасно, суд зазначає, що учасники справи мають процесуальні права визначені статтями 43 і 49 ЦПК України.

Статтею 43 ЦПК України передбачено, що учасники процесу мають право зокрема користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Частиною 9 статті 10 ЦПК України, передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Цивільним процесуальним кодексом України не регламентовано залишення без розгляду такого роду заяв/клопотань, у зв`язку з чим, приймаючи відсутнє волевиявлення сторони заявника на підтримання пред`явленої до суду заяви про розстрочення виконання рішення суду, суд вважає, що з урахуванням ч. 9 ст. 10 ЦПК України положення статті ст.257 ЦПК України підлягають застосуванню.

Надавши оцінку заявленим вимогам у заяві, суд вважає наявними підстави для залишення заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.12.2020 року по цивільній справі №521/19768/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 255, п.5 ч.1 ст. 257, ст. 435 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.12.2020 року по цивільній справі №521/19768/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.