ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 703/1664/22
Провадження № 22-ц/821/1408/23
категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго»

розглянув у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що його було прийнято на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду, в аварійно-диспетчерську службу КП «Смілакомунтеплоенерго» з 01 березня 2018 року. 10 березня 2022 року його було повідомлено про звільнення його із займаної посади із 31 травня 2022 року на посаді, у зв`язку з тим, що посада слюсар з ремонту устаткування котельник ІV розряду аварійно диспетчерської служби підлягає скороченню. 31 травня 2022 року йому було видано трудову книжку з записом звільнений у зв`язку з скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, але наказу про звільнення йому видано не було. Вважає, що його було звільнено незаконно, а тому він підлягає поновленню на роботі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 червня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,- відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що судом встановлено, що відповідачем додержано норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника при звільненні ОСОБА_1 . За таких обставин у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У серпні 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність рішення суду 1 інстанції нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду 1 інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що зміни до штатного розпису відповідача у зв`язку із скороченням штату і чисельністю працівників не погоджувались із власником Виконавчим комітетом Смілянської міської ради та Управлінням ЖКГ м. Сміла, що суперечить ст. 7 Статуту комунального підприємства, яким є відповідач. Вказує, що у відповідача начебто відсутні вакансії робочих спеціальностей і в той же час прийняв на роботу за офіційною відповіддю Смілянського ЦЗН 8 осіб робочих спеціальностей, а це порушує переважне право позивача на поворотне прийняття на роботу протягом одного року і укладення трудового договору. Стверджує, що при складанні акта про його відсутність на роботі не вказано щодо його участі в його оформленні та не зазначено щодо отримання від нього письмового пояснення з цього приводу. Натомість, у наданому відповідачем табелі обліку робочого часу вказано, що насправді 31.05.2022 він знаходився на робочому місці, закріпленому за автотранспортною службою відповідача, що підтверджується підписами начальника АТС Ярослава Шутенка у його зошиті виконуваних робіт, копія якого є у справі.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

02 серпня 2023 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 серпня 2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 серпня 2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Карпенко О.В., Василенко Л.І.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18 липня 1982 року вбачається, що ОСОБА_1 був прийнятий на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду, в аварійно-диспетчерську службу, з 01.03.2018 року згідно наказу №26-к від 28 лютого 2018 року.

Факт прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду, в аварійно-диспетчерську службу з 01 березня 2018 року у КП «Смілакомунтеплоенерго» підтверджується і копією наказу № 26-к від 28 лютого 2018 року (а.с. 77).

31 травня 2022 року роботодавцем винесено наказ №29-к «Про звільнення працівників», згідно якого пунктом 1 звільнено ОСОБА_1 , слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду аварійно диспетчерської служби, 31 травня 2022 у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно пункту 1.1. наказу бухгалтерії підприємства надано вказівку виплатити вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку та компенсацію за 16 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 01.03.2018 по 31.05.2022 року, що підтверджується копією наказу (а.с.5).

Позивач, як на підставу позову, посилається на те, що його звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП є незаконним, оскільки його звільнили в зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, що не відповідає формулюванню вимог зазначеної статті. Окрім того вважає, що він повинен був працювати і надалі (де працював по власній згоді з 7 квітня по 31 травня 2022 року) у підрозділі «Автотранспортна служба» вантажником та прибиральником, так як вказана посада не піддягала скороченню.

Однак, з зазначених вище наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи, вбачається що ОСОБА_1 працював у КП «Смілакомунтеплоенерго» з 1 березня 2018 року по 31 травня 2022 року на посаді слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду аварійно диспетчерської служби. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 з 7 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року було переведено на посаду вантажника та прибиральника матеріали справи не містять.

Окрім того, акт перебування на посаді ОСОБА_1 в квітні, травні 2022 року саме слюсара з ремонту устаткування котельних 4 розряду підтверджується копіями табелів обліку робочого часу (а.с. 95-98).

Таким чином твердження позивача ОСОБА_1 про те, що його мали залишити працювати на посаді вантажника прибиральника, на якій він працював з 07 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року та яка на його думку не підлягала скороченню, жодними належними та допустими доказами не підтверджуються та спростовуються матеріали справи.

10 березня 2022 року директором КП «Смілакомунтеплоенерго» прийнято наказ № 54-к «Про скорочення чисельності та штату працівників», у відповідності до якого «У зв`язку з виробничою необхідністю та на підставі службових записок начальників котельні з 31 травня 2022 року скоротити: посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду (2 одиниці), електрогазозварника V розряду. Головному економісту ОСОБА_2 внести відповідні зміни до штатного розпису. Інспектору з кадрів ОСОБА_3 вручити працівникам повідомлення про наступне вивільнення не пізніше 19 березня 2022 року та запропонувати роботу на інших вакантних підставах (за наявності).» Даний наказ було погоджено головою профспілкового комітету 10 березня 2022 року, що вбачається з копії наказу (а.с.79).

До наказу №54-к від 10 березня 2022 року складено додаток «зміни до штатного розпису КП «Смілакомунтеплоенерго» з 01 червня 2022 року», згідно до якого зі штатного розпису виводяться штатні одиниці та їх кількість (а.с.80).

Таким чином вимоги ч. 2 ст. 49-4 Кодексу законів про працю України, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» дотримано.

З копії наказу №55-к «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників», а саме: «згідно з наказом від 10 березня 2022 року №54-к попередити персонального кожного працівника про їх звільнення 31 травня 2022 року відповідно до ч.1 ст. 40 КЗпП України: слюсарів з ремонту устаткування котельних ІV розряду (аварійно диспетчерської служби) ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та електрогазозварника V розряду (енергорайону №1) ОСОБА_5 ». Головою профспілкового комітету наказ погоджено 10 березня 2022 року. З даним наказом 10 березня 2022 року позивача особисто ознайомлено під підпис (а.с.81).

З копії доповідної записки інспектора з кадрів ОСОБА_3 30/1 від 10 березня 2022 року, вбачається, що станом на 10 березня 2022 року на КП «Смілакомунтеплоенерго» відсутні вакантні посади чи робота за відповідними професіями чи спеціальностями, яку працівник, посада якого підлягає до скорочення, може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо (а.с. 91).

З копії повідомлення про звільнення у зв`язку зі скороченням № 352 від 10 березня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 було письмово повідомлено про те, що він підлягає звільненню із займаної посади з 31 травня 2022 року в зв`язку з скороченням. Окрім того його було повідомлено про те, що на підприємстві відсутні вакантні посади, які могли б бути запропоновані йому для подальшого працевлаштування. Вказане повідомлення ОСОБА_1 отримав особисто, що підтверджується його підписом (а.с.4).

Відповідно до доповідної записки №56/2 інспектора з кадрів ОСОБА_3 у період з 10 березня 2022 року по 31 травня 2022 року на комунальному підприємстві «Смілакомунтеплоенерго» були відсутні вакантні посади чи робота за відповідними професіями чи спеціальностями, яку працівник, посада якого підлягала до скорочення, може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо (а.с. 93).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених упунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18 липня 1982 року вбачається, що ОСОБА_1 був прийнятий на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду, в аварійно-диспетчерську службу, з 01.03.2018 року згідно наказу №26-к від 28 лютого 2018 року.

Факт прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду, в аварійно-диспетчерську службу з 01 березня 2018 року у КП «Смілакомунтеплоенерго» підтверджується і копією наказу № 26-к від 28 лютого 2018 року (а.с. 77).

31 травня 2022 року роботодавцем винесено наказ №29-к «Про звільнення працівників», згідно якого пунктом 1 звільнено ОСОБА_1 , слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду аварійно диспетчерської служби, 31 травня 2022 у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно пункту 1.1. наказу бухгалтерії підприємства надано вказівку виплатити вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку та компенсацію за 16 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 01.03.2018 по 31.05.2022 року, що підтверджується копією наказу (а.с.5).

Позивач, як на підставу позову, посилається на те, що його звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП є незаконним, оскільки його звільнили в зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, що не відповідає формулюванню вимог зазначеної статті. Окрім того вважає, що він повинен був працювати і надалі (де працював по власній згоді з 7 квітня по 31 травня 2022 року) у підрозділі «Автотранспортна служба» вантажником та прибиральником, так як вказана посада не піддягала скороченню.

Однак, з зазначених вище наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи, вбачається що ОСОБА_1 працював у КП «Смілакомунтеплоенерго» з 1 березня 2018 року по 31 травня 2022 року на посаді слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду аварійно диспетчерської служби. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 з 7 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року було переведено на посаду вантажника та прибиральника матеріали справи не містять.

Окрім того, акт перебування на посаді ОСОБА_1 в квітні, травні 2022 року саме слюсара з ремонту устаткування котельних 4 розряду підтверджується копіями табелів обліку робочого часу (а.с. 95-98).

Таким чином твердження позивача ОСОБА_1 про те, що його мали залишити працювати на посаді вантажника прибиральника, на якій він працював з 07 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року та яка на його думку не підлягала скороченню, жодними належними та допустими доказами не підтверджуються та спростовуються матеріали справи.

10 березня 2022 року директором КП «Смілакомунтеплоенерго» прийнято наказ № 54-к «Про скорочення чисельності та штату працівників», у відповідності до якого «У зв`язку з виробничою необхідністю та на підставі службових записок начальників котельні з 31 травня 2022 року скоротити: посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних ІV розряду (2 одиниці), електрогазозварника V розряду. Головному економісту ОСОБА_2 внести відповідні зміни до штатного розпису. Інспектору з кадрів ОСОБА_3 вручити працівникам повідомлення про наступне вивільнення не пізніше 19 березня 2022 року та запропонувати роботу на інших вакантних підставах (за наявності).» Даний наказ було погоджено головою профспілкового комітету 10 березня 2022 року, що вбачається з копії наказу (а.с.79).

До наказу №54-к від 10 березня 2022 року складено додаток «зміни до штатного розпису КП «Смілакомунтеплоенерго» з 01 червня 2022 року», згідно до якого зі штатного розпису виводяться штатні одиниці та їх кількість (а.с.80).

Таким чином вимоги ч. 2 ст. 49-4 Кодексу законів про працю України, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» дотримано.

З копії наказу №55-к «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників», а саме: «згідно з наказом від 10 березня 2022 року №54-к попередити персонального кожного працівника про їх звільнення 31 травня 2022 року відповідно до ч.1 ст. 40 КЗпП України: слюсарів з ремонту устаткування котельних ІV розряду (аварійно диспетчерської служби) ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та електрогазозварника V розряду (енергорайону №1) ОСОБА_5 ». Головою профспілкового комітету наказ погоджено 10 березня 2022 року. З даним наказом 10 березня 2022 року позивача особисто ознайомлено під підпис (а.с.81).

З копії доповідної записки інспектора з кадрів ОСОБА_3 30/1 від 10 березня 2022 року, вбачається, що станом на 10 березня 2022 року на КП «Смілакомунтеплоенерго» відсутні вакантні посади чи робота за відповідними професіями чи спеціальностями, яку працівник, посада якого підлягає до скорочення, може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо (а.с. 91).

З копії повідомлення про звільнення у зв`язку зі скороченням № 352 від 10 березня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 було письмово повідомлено про те, що він підлягає звільненню із займаної посади з 31 травня 2022 року в зв`язку з скороченням. Окрім того його було повідомлено про те, що на підприємстві відсутні вакантні посади, які могли б бути запропоновані йому для подальшого працевлаштування. Вказане повідомлення ОСОБА_1 отримав особисто, що підтверджується його підписом (а.с.4).

Відповідно до доповідної записки №56/2 інспектора з кадрів ОСОБА_3 у період з 10 березня 2022 року по 31 травня 2022 року на комунальному підприємстві «Смілакомунтеплоенерго» були відсутні вакантні посади чи робота за відповідними професіями чи спеціальностями, яку працівник, посада якого підлягала до скорочення, може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо (а.с. 93).

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що 24 лютого 2022 року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» було затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022"Про введення воєнного стану в Україні", який декілька разів було продовжено та який досі діє станом на день винесення даного рішення суду.

Таким чином, у зв`язку із дією воєнного стану на час звільнення позивача норми статті 43 Кодексу законів про працю України в даному випадку не застосовувалися.

Відповідно до ч.1-3 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06 листопада 1992 року розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом 1 інстанції вірно встановлено, що у відповідача Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» мало місце скорочення чисельності та штату працівників, з 31 травня 2022 року скорочувалася одночасно чисельність працівників - 1 штатна одиниця електрогазозварника V розряду енергорайону №1 та штат працівників аварійно-диспетчерської служби (виводилася посада) - слюсар з ремонту устаткування котельних ІV розряду аварійно диспетчерської служби, про що і видано відповідний наказ про скорочення чисельності та штату працівників. Вказане підтверджується копією штатного розпису КП «Смілакомунтеплоенерго» на 2022 рік (а.с.70-72), копією наказу № 54-к від 10 березня 2022 року (а.с.79), копією змін до штатного розпису КП «Смілокомунтеплоенерго» з 01 червня 2022 року (а.с. 80) та копією наказу № 55 к від 10 березня 2022 року (а.с.81).

Судом 1 інстанції вірно дійшов висновку, що відповідач не мав можливості перевести позивача з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, оскільки на той на підприємстві були відсутні вакантні посади чи робота за відповідною професією чи спеціальність, яку працівник, посада якого підлягала до звільнення міг би виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, що підтверджується доповідними записками інспектора з кадрів ОСОБА_3 від 10 березня 2022 року та 31 травня 2022 року (а.с.91,93) та повідомленням про звільнення у зв`язку зі скороченням штату від 10 березня 2022 року (а.с.92). Позивач в судовому засіданні не довів, що він мав переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Окрім цього, судом 1 інстанції вірно вказано, що позивач попереджувався за 2 місяці про наступне вивільнення, що підтверджується копією повідомленням про звільнення у зв`язку зі скороченням штату від 10 березня 2022 року, яке ОСОБА_1 особисто отримав 10 березня 2022 року про що свідчить його особистий підпис на повідомленні (а.с.92). Позивач стверджує, що відповідач порушив вимоги ст. 47 КЗпП України, оскільки копію наказу про звільнення його на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України він отримав лише 02 червня 2023 року. Як вбачається з копії акту про відсутність на роботі від 31 травня 2022 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці в період часу з 14 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв. 31 травня 2022 року, таким чином вручити йому наказ не було можливості (а.с. 104).

Таким чином судом 1 інстанції вірно дійшов висновку, що відповідачем додержано норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника при звільненні ОСОБА_1 , та за таких обставин у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити повністю.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 20 вересня 2023 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : Л.І. Василенко

О.В. Карпенко