КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/7366/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 2-3628/11

13 липня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Кролівець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Пономарьової Ірини Володимирівни на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року, постановлену під головуванням судді Ільєвої Т.Г., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування вимог скарги зазначав, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04.10.2011 року у справі № 2-3628/11 задоволений позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.03.2008 року № 03.1/052/08-ЖЕМ в розмірі 996 345, 22 грн., 1 700 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Листом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.07.2020 року №22318/2-20 йогоповідомлено, що у Печерському РВ ДВС м. Києва перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва № 2-368/11 від 08.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 998 165, 22 грн. Зазначено також, що перевіркою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що було винесено постанову про арешт майна боржника № 742/9 від 17.01.2012 року в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2, реєстраційний номер обтяження №12071300.

25.12.2012 року державним виконавцем, відповідно до вимог п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення).

В подальшому, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2021 року у справі № 2-3628/11 визнано таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий лист у справі 3628/11, виданий Печерським районним судом міста Києва, про стягнення на користь ПАТ «Кредитпромбанк» зі ОСОБА_3 заборгованості в сумі 996 345, 22 грн., 1700 грн. 00 коп.- судового збору та 120 грн. 00 коп.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

З огляду на те, що ухвалою Печерського районного суду.м. Києва від 11.03.2021 року у справі № 2-3628/11 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі № 2-3628/11, виданий Печерським районним судом міста Києва про стягнення на користь ПАТ «Кредитпромбанк» зі ОСОБА_2 заборгованості в сумі 996 345, 22 грн., 1700 грн. 00 коп. - судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то арешт, накладений постановою про арешт майна боржника № 742/9 від 17.01.2012 року в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 є таким, що підлягає зняттю з метою забезпечення дотримання прав та охоронюваних інтересів боржника у виконавчому провадженні.

Скаржник вказує, що після отримання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11 03.2021 року у справі № 2-3628/11, якою визнано таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий лист у справі № 2-3628/11, адвокатом ОСОБА_2. був направлений адвокатський запит від 27.04.2021 року до Печерського РВ ДВС у м. Києві з метою виконання вищевказаної ухвали суду та зняття арешту з майна боржника.

Листом Печерського РВ ДВС у м. Києві від 29.04.2021 року було повідомлено сторону скаржника про відсутність підстав для зняття арешту, навіть, за наявності ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2021 року.

Скаржник вказує, що арешт майна боржника застосовується виключно для забезпечення реального виконання судового рішення, проте, станом на теперішній час виконавчий лист у справі № 2-3628/11 визнаний таким, що не підлягає виконанню ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2021 року, не перебуває на примусовому виконанні у органах виконавчої служби, виконавче провадження № НОМЕР_2 є закінченим, а тому арешт майна боржника - ОСОБА_2 не може слугувати забезпеченням виконаним судового рішення, лише порушує права та охоронювані законом інтереси останнього в частині позбавлення можливості розпоряджатися власним майном.

З огляду на вище викладене, просив суд визнати неправомірною відмову у знятті арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, викладену у листі начальника Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.04.2021 року та зобов`язати уповноважену особу Печерського РВ ДВС м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_3 , накладеного в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 постановою про арешт майна боржника № 742/9 від 17.01.2012 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії Печерського РВ ДВС в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії, в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 07 березня 2023 року представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Пономарьова Ірина Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги ОСОБА_2 на дії Печерського РВ ДВС місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що до матеріалів справи був наданий лист Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.07.2020 року № 22318/2-20, яким було повідомлено ОСОБА_1 , що у Печерському РВ ДВС м. Києва перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва № 23628/11 від 08.11.2011 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 998 165,22 грн. Також в зазначеному листі було повідомлено, що перевіркою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, щовиконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника № 742/9 від 17.01.2012 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, реєстраційний номер обтяження 12071300. Повідомлено, що 25.12.2012 року державним виконавцем, відповідно до вимог п. 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція) була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення).

Вказує на те, що саме в цьому листі Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції було чітко зазначено, що надати більш детальну інформацію щодо здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_2 не виявляється можливим, оскільки відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року виконавче провадження та реєстри відправки рекомендованої кореспонденції знищено за закінченням терміну зберігання.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 , як сторона виконавчого провадження № НОМЕР_2, не отримував від Печерського РВ ДВС у місті Києві копії постанови про арешт майна боржника № 742/9 від 17.01.2012 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, а отже і не міг надати до суду копію такої постанови ДВС, а Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надало жодних документів цього виконавчого провадженняна запит скаржника, бо виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання, що не було враховано судом під час розгляду цієї скарги.

Окремо звертає увагу суду на те, що і Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у своєму листі від 17.07.2020 року і Печерський РВ ДВС у місті Києві у своєму листі від 29.04.2021 року не заперечують, а навпаки підтверджують наявність арешту майна боржника, накладеного згідно постанови ДВС від 17.01.2012 року № 742/9 і навіть у своєму листі Печерський РВ ДВС відмовляє ОСОБА_2 у знятті такого арешту.

Зазначає, що судом першої інстанції не надана належна оцінка ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2021 року у справі № 2-3628/11, якою визнано таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий лист у справі № 2-3628/11, виданий Печерським районним судом міста Києва.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 адвокат Пономарьова Ірина Володимирівна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та представник стягувача Публічного акціонерного товариства " Кредитпромбанк" в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлені, причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника скаржника, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у липні 2011 року Публічне Акціонерне товариство «Кредитпромбанк» звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 в якому просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 996 345,22 грн. (т. 1 а.с. 1-5)

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість у розмірі 996 345,22 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» судовий збір в розмірі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду. (т.1 а.с. 70-71)

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Печерського районного суду м. Києва з завою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів. (т. 1 а.с. 85- 89)

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2016 року заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», боржник ОСОБА_2 , про заміну сторони у виконавчому проваджені, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа задоволено.

Залучено Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» до участі у справі № 2-3628/11 в якості правонаступника позивача ПАТ «Кредитпромбанк»

Замінено сторони у справі № 2-3628/11 про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості в сумі 996 345,22 грн., 1 700,00 грн., судовиого збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчого листа № 2-3628/11, виданого Печерським районним судом м. Києва, до виконання. (т. 1 а.с. 115- 117)

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2016 року скасовано та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (т. 1 а.с. 167-170)

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого лиса та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання залишено без задоволення. (т. 1 а.с. 195-196)

У липні 2020 року боржник ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з заявою про визнання виконавчого документу № 2-3628/11, виданого Печерським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню. (т 1 а.с. 203-206)

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року заяву боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа у справі № 2-3628/11, виданого Печерським районним судом м. Києва, про стягнення на користь ПАТ «Крдитпромбанк» зі ОСОБА_2 заборгованості в сумі 996 345,22 грн., 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, таким, що не підлягає виконанню задоволено. (т. 2 а.с. 8-10)

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником у справі № 2-3628/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено (т. 2 а.с. 90- 92)

17 липня 2020 року у відповідь на запит представника боржника заступником начальника Центрального міжрегіонального управління - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві було надано відповідь № 22318/2-20 в якій він зазначив, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що у Відділі на виконанні перебувало виконавче. провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва № 2-3628/11 від 08.11.2011 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитиромбанк» 998 165,22 грн. (17.01.2012 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження).

Перевіркою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що реєстраційний номер обтяження 12071300 внесено постановою про арешт майна боржника № 742/9 від 17.01.2012 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2.

25.12.2012 року державним виконавцем відповідно до вимог п. 2 ст. 47 Закону Украйни «Про виконавче провадження» (стара редакція), винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Зазначено, що надати більш детальну інформацію щодо здійснення виконавчого провадження та інформацію про відправку виконавчого листа не виявляється можливим, оскільки, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017, виконавче провадження та реєстри відправки рекомендованої кореспонденції знищено за закінченням терміну зберігання.

Також повідомлено, що у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № НОМЕР_3 3 примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва № 2-1225/11 від 29.06.2011 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції заборгованості у розмірі 1 575 565,46 грн. (т. 2 а.с. 102)

29 квітня 2021 року начальник Печерського районного відділу державної виконавчої служби місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на запит представника ОСОБА_2 адвоката Пономарьової І.В. від 22 квітня 2021 року № 73/04 надало відповідь про те, що у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3628/11 від 08.11.2011 року, виданого Печерським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ " Кредитпромбанк" суми у розмірі 998 165,2 грн. 17.01.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 17.01.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Відповідний запис внесено в ДРРП ( 12071300) . 25.12.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, керуючись п.2 ст. 37 Закону України " Про виконавче провадження". Посилаючись на вимоги ч.1 ст. 40 Закону України " Про виконавче провадження", п.15 розділу 8 наказу Міністерства юстиції України " Про затвердження інструкції з організації примусового виконання рішення" , ч.4 ст. 59 Закону України " Про виконавче провадження" зазначила, що підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії Печерського РВ ДВС місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зобов`язання вчинити дії, суд першої інстанції посилався на те, що скаржником не було надано доказів того, що існують підстави для скасування постанови про арешт майна боржника від 2012 року. Окрім того, відсутня сама постанова про накладення арешту, яку просив скасувати боржник з якої б можна б було встановити на яке саме майно накладено арешт, чи не було воно реалізовано, чи є треті особи, права яких при такому скасуванні можуть бути порушені.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи із норм статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Положеннями пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем, відповідно до цього Закону, заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини четвертої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, визначено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що такий виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, виконавець, керуючись частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виносить постанову про скасування заходів примусового виконання, здійснених під час виконання такого виконавчого документа, без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні приписи містяться у статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до яких, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Судом встановлено, що виконавчий лист, який був виданий Печерським районним судом м. Києва у справі № 2-3628/11 було визнано таким, що не підлягає виконанню, проте, на звернення боржника ОСОБА_2 про зняття арешту з майна боржника, який був накладений з метою виконання вказаного виконавчого документа, виконавча служба відмовилась зняти арешт.

Колегія суддів зазначає, що встановивши, що виконавчий лист, задля виконання якого накладений арешт на майно боржника, визнано таким, що не підлягає виконанню, і боржник звертався із заявою про зняття цього арешту, уповноважена особа відділу ДВС МЮУ відповідно до вимог частини четвертої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, мала б винести постанову про скасування заходів примусового виконання у вигляді арешту майна боржника.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що невжиття заходів щодо скасування обтяжень майна ОСОБА_2 , застосованих в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва № 2-3628/11, визнаного судом таким, що не підлягає виконанню, є неправомірним та порушує право ОСОБА_2 на мирне володіння майном.

Зазначеним вище обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального права, судом не надана належна правова оцінка наявним у справі доказам та доводам скаржника.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Пономарьової Ірини Володимирівни підлягає частковому задоволенню, відмову начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 слід визнати неправомірною та зобов`язати начальника Печерський районного відділу державної виконавчої служби місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_2 , накладеного в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 постановою про арешт майна боржника № 742/9 від 17.01.2012 року.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн. За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволеночастково, ухвалу суду першої інстанціїбуло скасовано та ухвалене нове судове рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 , а тому з Печерський районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Пономарьової Ірини Володимирівни задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_2 на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Зобов`язати начальника Печерський районного відділу державної виконавчої служби місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_2 , накладеного в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 постановою про арешт майна боржника № 742/9 від 17.01.2012 року.

Стягнути з Печерського районного відділу державної виконавчої служби місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 536,80 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 липня 2023 року

Головуючий: Судді: