Справа № 456/2089/23
Провадження № 2/456/716/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 квітня 2023 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. ,

вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Стрийський пологовий будинок» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про поновлення її з дати звільнення на посаді акушерки жіночої консультації КНП «Стрийський пологовий будинок», а також про стягнення з відповідача КНП «Стрийський пологовий будинок» середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з дати звільнення по дату поновлення її на роботі.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви вважаю, що таку слід залишити без руху, як подану без додержання вимог ч. 3 ст.175, 177 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити серед іншого зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).( ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми в її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року в справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16 та від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц).

З позовної заяви вбачається, що позивачка покликається на безпідставне звільнення її з роботи з посади акушерки жіночої консультації за п. 1 ст. 40 КУпАП та просить її поновити на відповідній посаді та стягнути заробітну плату за час вимушеного. При цьому, вимог про визнання незаконним та скасування наказу про її звільнення перед судом не ставить, незважаючи на те, що такі є первинними (основними) відносно вимог про поновлення на роботі (похідні).

Крім цього, вважаю за необхідне зазначити, що у випадку заявлення вказаних вимог, такі підлягають обкладанню судовим збором.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2684 грн.

Згідно з п. 1 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684х0,4=1073,60).

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Судовий збір повинен бути сплачений за наступними реквізитами: одержувач ГУК/ЛЬВІВ Стрийська ТО; ; банк отримувача - казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; рахунок одержувача: UA 0013941; код платежу: 22030101.

На підтвердження сплати судового збору до суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Окрім цього, слід звернути увагу й на той факт, що усі долучені копії документів належним чином не засвідчені, що суперечить вимогам, встановленим до оформлення копій документів.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації, Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Крім цього, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено про наявність у позивачки або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відсутнє підтвердження позивачки про те, що вона зверталась до відповідача з клопотанням про витребування доказів проте, такі їй не були надані.

Відтак, позивачці на усунення недоліків необхідно подати позовну заяву в новій редакції з додатками (завіреними належним чином) та її копії для відповідача, в якій деталізувати, які її права та інтереси порушено відповідачем та в чому полягає суть даних порушень, спосіб захисту її прав з посиланням на норми відповідного процесуального законодавства із зазначенням основних та похідних позовних вимог. Також надати підтвердження неможливості надання доказів (довідку про заробітню плату за останні два місяці) про витребування яких клопоче перед судом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вищевказані обставини є перешкодою для відкриття провадження в цивільній справі.

Вважаю, що за таких обставин позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачці термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Стрийський пологовий будинок» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без руху і надати позивачу термін для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. М. Янів