З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" вересня 2023 р. Справа № 608/1731/23
Номер провадження2/608/603/2023
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
представника позивача адвоката Манорик Г. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові, в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з 2014 році. На даний час нею подана заява в суд про розірвання шлюбу. У шлюбі народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина є інвалідом та перебуває повністю на утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі та за участі адвоката Манорик Г. Г..
Представник позивача адвокат Манорик Г. Г. в судовому засідання позов підтримала, просить задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, відзиву на позов, у встановлений судом строк, не подав. Відповідач ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача адвоката Манорик Г. Г., дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 квітня 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 107, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.04.2014.
У шлюбі народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 24, що стверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Ялтинської селищної ради Першотравневого району Донецької області 22 травня 2014 року.
Дитина є інвалідом до 18 років, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_2 та медичними висновками.
Згідно п. п. 1, 2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як зазначено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу Укораїни, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не надав суду доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти, а тому дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме: 5000 гривень, що, хоча і перевищує встановлений законом мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, однак, враховуючи те, що дитина є інвалідом, потребує додаткових витрат на лікування, реабілітацію тощо, то згідно вимог Сімейного кодексу України, такий розмір аліментів зможе забезпечити утримання дитини інваліда на належному рівні.
Отже, відповідач ОСОБА_2 не виконує обов`язки по утриманню дитини, ним не надано доказів про його важке, або таке, що не дозволяє сплачувати аліменти, становище, також суд враховує відсутність інших осіб на утриманні відповідача, а тому позовні вимоги слід задовольнити.
Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору підлягає з відповідача в користь держави.
Керуючись ст. ст. 180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 141, 263, 265, 280, 282, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місце реєстрації не встановлено в користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 19 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:/підпис/
Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1731/23
Заочне рішення набирає законної сили « ____ » ______________________р.
Суддя: Н З Коломієць
Копію заочного рішення видано « » року