137/1578/20

У Х В А Л А

26.04.2023 смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Літинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2022 та додаткового рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 березня 2022 у зв`язку з нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області звернувся з заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Літинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2022 та додаткового рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 березня 2022 у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій зазначає, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 16.03.2022 позов ОСОБА_2 задоволено частково і зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди при перенесенні елементів паркану у вигляді бетонних стовбців на межі суміжного землекористування між земельними ділянками розташованими по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 для приведення меж земельної ділянки належної ОСОБА_2 у стан відповідний до додатків висновку експерта №608 від 09.06.2021 року. Також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 840 грн., відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 8500 грн, а всього 9340 грн.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 21 березня 2022 заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат за проведення судової земельно-технічної екпсертизи в сумі 9300 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 31 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2022 та додаткове рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 березня 2022 залишено без змін.

14 грудня 2022 Верховним судом відмовлено у відкритті касаційного провадження на вказані рішення.

Заяву мотивує тим, що про вищезазначені судові рішення йому стало відомо на стадії вже виконавчого провадження, коли з телефонного дзвінка 02.02.2023 від АТ "УКРПОШТА" дізнався, що йому надішов лист від ОСОБА_3 , в якому містилася інформація, що він залучений в якості зантересованої особи до розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконання.

Як вбачається, з судових рішень, позов поданий до ОСОБА_3 , хоча він ОСОБА_1 є співвласником майна, згідно якого ухвалено судове рішення.

Таким чином, суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки без залучення його до участі у справі, а тому він був позбавлений на справедливий та публічний розгляд справи, тобто був позбавлений доступу до правосуддя.

Позивачка подаючи заяву до суду не врахувала, а суд в свою чергу суд не дослідив чи вірно позивачем було встановлено належного відповідача та правильно подано позовну заяву лише до ОСОБА_3 , адже в дійсності є інша особа крім ОСОБА_3 , він - ОСОБА_1 , який відповідно до заповіту має рівну частку в майні.

Згідно копії заповіту від 23 лютого 1984 року гр. ОСОБА_4 у випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй жилий будинок з відповідними будівлями, а також все те, що її належить на день смерті заповіла онукам - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рівні частини.

Вважає, що дана обставина є істотною для справи, яка не була встановлена судом та не була і могла бути відома йому на час розгляду справи, а тому змушений звернутися до суду з вказаною заявою, просить переглянути судові рішення та за результатами перегляду судових рішень відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

22.03.2023 до суду надійшло заперечення ОСОБА_2 на подану ОСОБА_1 заяву, в якій вказує, що ним не зазначено обставин, які саме є нововиявленими та істотним для справи, які не були відомі та не були встановлені судом, в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Також, не зрозуміло, в чому саме ухвалені судом рішення порушуть цивільні права ОСОБА_1 та якої шкоди йому завдало оскаржуване рішення.

ОСОБА_1 подаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами посилається на те, що він є співвласником земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_2 , але жодних доказів, які підтверджують його право власності на зазначену земельну ділянку до суду не надав.

При зверненні до суду з позовом, ОСОБА_2 вірно визначила відповідачем ОСОБА_3 , оскільки саме він чинить її перешкоди, самовільно захопивши її частину земельної ділянки та встановив бетонні стовбці. На підтвердження зазначеного вказує, що в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 суду пояснив, що саме він є власником земельної ділянки і встановив вказані бетонні.

За таких, підстав просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а також просить стягнути на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 14500 грн.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Вареник А.М. в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити. Суду пояснив, що судом при винесенні зазначених рішень, не було враховано, що співвласником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 є ще ОСОБА_1 , оскільки він є спадкоємцем за заповітом. Тому, винесене рішення порушує його права як власника і підлягає до скасуванню.

Представник ОСОБА_2 адвокат Сидорчук Н.М. в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 не зазначено жодної підстави передбаченої ст. 423 ЦПК України для перегляду рішення. Крім того, не надано жодного доказу, що ОСОБА_1 є чи власником або володільцем земельної ділянки і що прийняте судом рішення порушує його права. Рішенням суду було зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкод, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що саме він їх чинить. Крім того, в судовому засіданні встановлено із відповіді нотаріуса, що він не прийняв спадщину і свідоцтво на спадщину не видавалось.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала думку свого представника. Представник Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької обалсті в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого просять справу проводити без участі представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши заяву, рішення суду у даній справі та матеріали, додані до заяви, дійшов такого. Відповідно до положень статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до нововиявлених обставин. Тобто, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду. За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення. Відповідно до частини третьої статті 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Заявник ОСОБА_1 однією з нововиявлених обставин вважає ту обставину, що він є власником земельної ділянки, проте доказів того, що він є власником суду не надано. Крім того, наявність у ОСОБА_1 заповіту не може ввжатись, що він є співласником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , оскільки відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької обалсті за № 332/01-16 від 01.04.2023 відповідно до спадкової справи ОСОБА_1 спадщину не прийня, що підтверджується заявою від 05.02.2018 за реєстровим №15, справжність підпису на якій засвідчено ОСОБА_5 , секретарем виконкому Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не видавалось. Суд, також враховує, що ОСОБА_2 при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_3 вірно визначилась з відповідачем, оскільки саме він чинив її перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що було встановлено судом. Суд, за своєю ініціативою не має права визначати та залучати відповідача та співвідповідача.

Крім того, при розгляді справи клопотань щодо залучення відповідачів та третіх осіб не заявлялись та відповідно не розглядалися. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Літинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2022 та додаткового рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 березня 2022 є необґрунтованою, тому у задоволенні заяви слід відмовити та залишити відповідні рішення в силі. Враховуючи ту обставину, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Літинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2022 та додаткового рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 березня 2022 у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено, тому суд на підставі ст. 141 ЦПК України вирішує питання щодо розподілу судових витрат понесених ОСОБА_2 під час розгляду справи.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. Так, на підтвердження понесених позивачем витрат суду надано квитанцію №53 від 17.03.2023 про оплату послуг адвоката Сидорчук Н.М. на суму 14500 грн. та акт приймання-передачі наданих послуг від 17.03.2023, а тому дані витрати в сумі 14500 грн. підлягають до відшкодування з заявника ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 423-429 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Літинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2022 та додаткового рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 березня 2022 у зв`язку з нововиявленими обставинами, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 14500 грн.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя:В. М. Желіховський