Справа № 569/8205/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi головуючої суддi Панас О.В.

при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,- встановив:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Браніцького О. звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 листопада 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який було розірвано Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.03.2023 у справі №367/4281/22. Від шлюбу у сторін народилися діти: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки відповідач є працездатним, стан його здоров`я дозволяє працювати, інших дітей на утриманні не має, тому враховуючи право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку батьків утримувати дітей, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі однієї другої заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Згідно поданої представником позивачки адвокатом Браніцьким О.М. заяви до суду просили розглянути справу без участі сторони позивача. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повернутими поштовими повідомленнями про вручення відправлення 17.06.23, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність , суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Ухвалою суду від 10.05.2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_5 до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи з викликом сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 21.11.1998 р. перебували у шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.03.2023 року у справі № 569/4281/22, розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 18.05.2010 р. відділом РАЦС Дарницького районного управління юстиції у м.Києві був складений відповідний актовий запис № 21570, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 14.08.2015 р.Відділом ДРАЦС Дарницького районного управління юстиції у м.Києві був складений відповідний актовий запис № 2994. Судом також встановлено, що відповідач належної матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживають разом з матір`ю, в добровільному порядку не надає, а тому суд вважає необхідним, з метою забезпечення прав дітей на матеріальне утримання, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на їхнє утримання . При цьому суд враховує, що між сторонами не досягнуто домовленості про участь відповідача в утриманні дітей. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено у ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні не менше встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Наявність обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього утриманців, тощо), судом не встановлена. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей за рішенням суду, у зв`язку з ухиленням відповідача від їхнього утримання в добровільному порядку. Враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття, визнаючи такий розмір аліментів справедливим та розумним. При цьому суд враховує, що відповідач отримавши позов та будучи обізнаним щодо вимог позивачки, будь-яких заперечень на позов до суду не подав. Рішення суду про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 08.05.2023 р. по 08.06.2023 р. допустити до негайного виконання. Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету в сумі 1073,60 грн. від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141,223, 263-268, 273, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 08.05.2023 р. по 08.06.2023 р. допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073 ( одна тисяча сімдесят три ) грн. 60 коп. в прибуток державного бюджету.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено 17.07.2023

Суддя О.В.Панас