Справа №345/1226/23
Провадження № 2/345/459/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

27.04.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Миговича О.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.12.2011 по 01.03.2023 у розмірі 92 143,50 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.08.2009. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_4 . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 06.10.2009 на її користь з відповідача ОСОБА_2 стягувалися аліменти з 26.05.2009 на утримання дитини в розмірі по 500 грн. щомісячно. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.12.2011 задоволено позов ОСОБА_2 до неї про зміну розміру аліментів на утримання дитини та стягнуто із відповідача в її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , аліменти в розмірі по 350 грн. щомісячно. Стягнення аліментів в зазначеному розмірі необхідно розпочати з 01.12.2011 і проводити до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист і постановою старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції від 18.01.2012 було відкрито виконавче провадження № 30714263. Однак, відповідач жодного разу не сплачував аліменти, ні по рішенню Калуського міськрайонного суду від 06.10.2009, ні по рішенню Калуського міськрайонного суду від 20.12.2011. Згідно з розрахунку головного державного виконавця Калуського відділу Державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.03.2023 становить 106 640,70 грн.

Відповідач не підтримував жодних стосунків з дитиною, не цікавився її життям та здоров`ям, свідомо ухилявся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не утримує матеріально. Відповідач є працездатною особою, доказів щодо поважності причин з яких не сплачував аліменти державному виконавцю надано не було, а тому він ухиляється від виконання рішення суду, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Сукупний розмір заборгованості по аліментах державним виконавцем визначено станом на 01 березня 2023 року і становить 106 640,70 грн. Однак, сукупний розмір заборгованості по аліментах з моменту відкриття виконавчого провадження до грудня 2011 року державним виконавцем визначено в загальній сумі 14 497,20 грн. Вважає, що пеню необхідно нараховувати з грудня 2011 року у зв`язку із чим сукупний розмір заборгованості по аліментах за період з грудня 2011 року по березень 2023 року становить 92 143,50 грн. Водночас сукупний розмір пені за даний період становить 1 301 603,20 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Оскільки розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то стягненню за даним позовом підлягає пеня у розмірі 92 143,50 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбаченого, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 19.08.2009 було розірвано, що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 9).

У сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.12.2011 змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 350 грн. щомісячно. Стягнення аліментів в зазначеному розмірі необхідно розпочати з 01.12.2011 і проводити до повноліття дитини (а.с. 14).

На виконання даного рішення суду 20.12.2011 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист № 2-2244/2011 (а.с. 15).

Постановою старшого державного виконавця міського відділу ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції від 18.01.2012 було відкрито виконавче провадження № 30714263 з виконання виконавчого листа № 2-2244 виданого 20.12.2011 Калуським міськрайонним судом (а.с. 16).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 задоволено подання головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_2 до виконання ним зобов`язання за виконавчим листом 2-2244/11 від 20.12.2011 виданого Калуським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки аліментів в розмірі по 350 грн. щомісячно. (а.с. 17).

Постановами головного державного виконавця Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.07.2022 встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України та накладено арешт на кошти боржника (а.с. 18, 20).

Також внесено відомості про ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників, що підтверджується повідомленням від 11.07.2022 (а.с. 19).

Згідно з розрахунку головного державного виконавця Калуського відділу Державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) заборгованість у ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.03.2023 становить 106 640,70 грн. (а.с. 12).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та, виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 аліментних зобов`язань, оскільки у вказаній справі останній знав про стягнення аліментів, які мають сплачуватися ним на користь його дитини, однак, попри це допустив прострочення сплати (підстава для нарахування пені), що ним належними доказами не спростовано.

Водночас, відповідачем відсутність своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів не доведено, оскільки жодні обставини, які б давали підстави вважати, що аліменти не сплачуються з поважних причин, дослідженими у справі доказами, не встановлені.

Таким чином, на підставі наданих доказів встановлено, що відповідач є винним у виникненні вищевказаної заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені), передбаченої статтею 196 Сімейного кодексу України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

З урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду позивачка обрахувала пеню, розмір якої, за період з 01.12.2011 по 01.03.2023 складає 1 301 603,20 грн., що підтверджується наявним у позовній заяві розрахунком (а.с. 5-7).

Частиною 1 ст. 196 СК України встановлено розмір стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами.

При цьому заявлений позивачкою розмір пені, який вона просить стягнути із відповідача відповідає вимогам ч. 1 ст. 196 СК України.

Тому виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 9, 189, 196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 549, 614 ЦК України ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2011 по 01.03.2023 у розмірі 92 143 (дев`яносто дві тисячі сто сорок три) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: