Справа № 732/1045/22
Провадження 2/732/23/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Лиманської М.В.,

у присутності секретаря Дударенко Ю.П.,

за участі в режимі відеоконференції представника позивача - адвоката Лабика Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства „Страхова група „ТАС (03117, м.Київ, просп.Перемоги, 65) про відшкодування шкоди,-

УСТАНОВИВ:

Адвокат Лабик Р.Р., діючи на підставі ордера про надання правничої допомоги серії АІ № 1302241 від 04.11.2022 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ПАТ „Страхова група „ТАС на користь ОСОБА_1 180000 грн страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою позивачем працездатності; 14181,86 грн страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою позивачем працездатності; 19872,65 грн страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача; 10702,73 грн на відшкодування моральної шкоди. Також представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 67427,17 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 вересня 2020 року, близько 19 години 50 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки „HONDA, модель „CH-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Польовій в с.Ясенівка Чернігівського (до реформування Городнянського району) Чернігівської області у напрямку м.Городня Чернігівської області, не впорався з керуванням автомобілем і здійснив наїзд на велосипед під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 16 від 08.04.2021 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та які знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною ДТП та її наслідками. Також позивачу була встановлена І група інвалідності. За фактом вчинення ОСОБА_2 указаної ДТП Чернігівським відділом поліції ГУНП України в Чернігівській області 30.09.2020 було внесено відомості до ЄДРДР за ч.1 ст. 286 КК України. Станом на момент звернення до суду з цим позовом досудове розслідування триває.

Позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоду, пов`язану з лікуванням, шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності, шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності, та моральну шкоду. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки „HONDA, модель „CH-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві „Страхова група „ТАС згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів (поліс №АО6829502). У зв`язку із настанням страхового випадку позивач письмово звертався до відповідача з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, однак указаної виплати не отримав. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована відповідачем, представник позивача вважає, що відповідач зобов`язаний виплатити позивачу страхове відшкодування, тому просить стягнути з відповідача шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком.

Ухвалою судді від 14 листопада 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано представнику позивача строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 21 листопада 2022 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача заявлені в інтересах ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Під час дослідження письмових доказів фіскальних чеків, які сторона позивача подала на підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням позивача, представник позивача просив не брати до уваги та виключити з числа доказів фіскальні чеки, які свідчать про придбання ліків у період поза межами терміну лікування позивача, які свідчать про придбання ліків, не пов`язаних з лікуванням отриманих внаслідок ДТП травм, а також які свідчать про придбання продуктів харчування. Кількість фіскальних чеків, які суд має не брати до уваги, представник позивача не уточнив, вказав, що у питанні визначення розміру шкоди, пов`язаної з лікуванням позивача, покладається на розсуд суду.

Після оголошеної судом перерви позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявне письмове клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача - ПАТ „Страхова група „ТАС у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відсутність у страховика інформації про набрання законної сили рішенням у кримінальній справі щодо спірного ДТП зумовлює зупинення перебігу строку прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, тобто позбавляє страхову компанію обов`язку провести страхову виплату, у зв`язку з чим відповідач на підставі п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-ІV повідомив позивача про неможливість прийняття рішення по справі до моменту набрання рішенням у кримінальному провадженні законної сили. Указане свідчить про відсутність вини відповідача у несвоєчасній виплаті страхового відшкодування. Крім того у відзиві зазначено, що звернення позивача до суду є передчасним, оскільки відповідач не відмовляв у виплаті страхового відшкодування, а лише зупинив її до отримання рішення у кримінальному провадженні. Відповідач вказує на відсутність підстав для стягнення з нього страхового відшкодування на користь позивача у зв`язку з відсутністю вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження, які набрали законної сили та які б вказували про заподіяння шкоди позивачу з вини водія, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем. Крім того, представник відповідача просив зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу. На підставі зазначеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши в судовому засіданні представника позивача, з`ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, дослідивши у судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що заявлені вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Дослідженням витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 30.09.2020 установлено, що 29 вересня 2020 року близько 19 год.50 хв. у с.Ясенівка Городнянського району Чернігівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки „HONDA, модель „CH-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипедиста, внаслідок чого велосипедист отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Городнянської ЦРЛ. За вказаним фактом до ЄДРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, кримінальне провадження №0000341.( т.1 а.с.23)

З довідки поліції про дорожньо-транспортну пригоду №200623 убачається, що 29 вересня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки „HONDA, модель „CH-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та велосипеда марки „Мінськ, яким керував ОСОБА_1 . За даними довідки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п.2.3.б, п.13.1., п.12.1. Правил дорожнього руху України. З довідки вбачається, що за результатами перевірки учасників ДТП на стан алкогольного сп`яніння виявилось, що водій автомобіля ОСОБА_3 був тверезий, велосипедист ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. (т.1 а.с.20-21)

З листа старшого слідчого СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП у Чернігівській області Ю.Л.Пархоменка від 27.04.2021 №М-387/124/48/5/2021 встановлено, що у провадженні слідчих СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП у Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000341 від 30.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 вересня 2020 року, близько 19 години 50 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки „HONDA, модель „CH-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул.Польовій у с.Ясенівка Чернігівського (до реформуваня Городнянського району) Чернігівської області в напрямку м.Городня Чернігівської області, здійснив наїзд на велосипед під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений на стаціонарне лікування до медичного закладу. Станом на момент направлення листа досудове розслідування триває. (т.1 а.с.22)

Письмовими доказами справи підтверджено, що в результаті ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді краніо-хребетно-торако-скелетної травми, що включає: закриту черепно-мозкову травму зі струсом головного мозку; закриту хребетну спинномозкову травму, з переломами тіл 4 та 5 грудних хребців, ушкодженням та порушенням функції спинного мозку; переломи ребер 1,3,4,8,10,11 праворуч, 3,4 ліворуч, двобічний гідро пневмоторакс; двобічну посттравматичну нижньочасткову пневмонію; частковий розрив зв`язок лівого гомілково-ступного суглоба, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 16 від 08.04.2021 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Травма, виявлена у ОСОБА_1 , утворена внаслідок ДТП 29.09.2020. (т.1 а.с.186-189)

Згідно з випискою № 1747 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.09.2020 по 30.09.2020 знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні у КНП „Городнянська ЦРЛ з діагнозом: важка поєднана хребетно-спінально-абдомінальна травма, ураження спинного мозку. Травматичний спінальний шок ІІ ступеня. ЗЧМТ. Струс головного мозку (29.09.2020). Забій органів зачеревного простору, забій грудної клітки. Помірний гемоторакс справа. Осаднені рани ділянок лоба, волосистої частини голови. Алкогольне сп`яніння. (т.1 а.с.39-40)

Згідно з випискою № 12280 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.09.2020 по 22.10.2020 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП Чернігівська обласна лікарня Чернігівської обласної ради з діагнозом: поєднана краніо-хребетно-торако-скелетна травма. ЗЧМТ. Струс головного мозку. ЗХСТМ. Уламковий перелом тіла Th4 ІІІ ст. компресійний перелом Th5 ІІ ст.Перелом ребер 1,3,4,8,10,11 праворуч, 3,4 ліворуч. Двобічний гідро пневмоторакс. Двобічна посттравматична нижньочасткова пневмонія. Частковий розрив зв`язок лівого гомілкового-ступного суглоба. Нижній парапарез. Frankel C. (т.1 а.с.41-42,54)

З виписки з історії хвороби стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.10.2022 по 05.11.2020 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП „Городнянська ЦРЛ з діагнозом: наслідки важкої краніо-хребетно-торако-скелетної травми у вигляді консолідуючих переломів L4-L5, нижнього парапарезу з порушенням функцій тазових органів, з висхідною інфекцією сечовивідних шляхів.(т.1 а.с.43)

Згідно з витягами №158,238 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.01.2021 по 08.02.2021 та з 09.02.2021 по 15.02.2021 перебував на лікуванні у неврологічному відділенні КНП „Городнянська міська лікарня Городнянської міської ради з діагнозом: наслідки поєднаної краніо-хребетно-торако-скелетної травми. ЗЧМТ зі струсом головного мозку та ЗХСМТ з уламковим переломом тіла Т4 ІІІ ст. та компресійним переломом Т5 ІІ ст. з нижнім парапарезом, більш вираженим зліва, з вираженим порушенням функції опори та пересування, з порушенням функції органів малого тазу по центральному типу. (т.1 а.с.44-52,55-56)

З довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №875516 вбачається, що ОСОБА_1 з 11.12.2020 до 01.01.2022 була встановлена І група інвалідності, причина інвалідності: загальне захворювання. (т.1 а.с.57)

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля марки „HONDA, модель „CH-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у АТ „Страхова група „ТАС згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів (поліс №АО6829502). (т.1 а.с. 93)

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , як представник за довіреністю, який діяв в інтересах позивача, 16.04.2021 звертався до ПАТ „Страхова група „ТАС із заявами про виплату ОСОБА_1 : страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з витратами на лікування, в розмірі 19872,65 грн, страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, у розмірі 9666,66 грн, страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності, у розмірі 180000 грн, а також із заявою про виплату страхового відшкодування моральної шкоди у сумі 9483,33 грн. (т.1 а.с.94-102)

Дослідженням листа ПрАТ „Страхова група „ТАС від 05.05.2021 № 665 установлено, що ОСОБА_1 було повідомлено про призупинення розгляду його заяв про виплату страхового відшкодування з посиланням на те, що ПрАТ „СТ ТАС не може прийняти рішення по справі, оскільки не має документального підтвердження завершення кримінального провадження та набрання рішенням у кримінальному провадженні законної сили. (т.1 а.с.107-108)

На підтвердження витрат, пов`язаних з придбанням медикаментів у зв`язку із лікуванням після травмування в дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_1 надав на адресу відповідача чеки, відповідно до яких, за твердженням сторони позивача, загальна сума витрат останнього на придбання медикаментів для лікування травм, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 19872,65 грн. (т.1 а.с.62-89)

Позивачем проведено розрахунок шкоди, заподіяної його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у відповідності до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З розрахунку вбачається, що позивач не працював на час настання дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з частинами першою, третьою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб (частина третя статті 23 ЦК України).

Положеннями частин першої, третьої статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі № 204/3783/16-ц (провадження № 61-1141св18).

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція вини заподіювача шкоди.

Такі правові висновки зроблені в постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18), від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18).

У свою чергу з матеріалів справи не встановлено, що ДТП сталася внаслідок умислу потерпілого ОСОБА_1 або непереборної сили.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, настає без вини її заподіювача, а відсутність остаточного рішення суду за результатами розгляду кримінального провадження щодо дорожньо-транспортної пригоди не є підставою для відмови у задоволенні вимог потерпілої особи щодо відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У пункті 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону № 1961-IV).

Пунктами 24.1-24.3 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. (стаття 25 Закону № 1961-IV)

Відповідно до статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами г і ґ пункту 41.1 та підпунктом в пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19) зазначено, що у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Оскільки, судом не встановлено, що ДТП сталася внаслідок умислу потерпілого ОСОБА_1 або непереборної сили, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, настає без вини її заподіювача, у зв`язку з чим страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому, наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, вищенаведеним пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні судом страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Враховуючи наведене, невиплата страховиком ПАТ „Страхова група „ТАС страхового відшкодування позивачу є неправомірною, й належні до виплати суми страхового відшкодування підлягають стягненню в судовому порядку.

З`ясувавши обставини по справі, оцінивши надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Так, з відповідача слід стягнути на користь позивача 180000,0 грн страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою позивачем працездатності; 14090,86 грн страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою позивачем працездатності (2 повних місяці х 5000,0 грн/місяць + 18 робочих днів х 227,27 грн/день = 14090,86 грн); 16928,84 грн страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача (у межах, підтверджених документально фіскальними чеками на придбання ліків та медичних засобів, пов`язаних з лікуванням травм, отриманих внаслідок ДТП, придбаних у межах періоду лікування); 10550,98 грн на відшкодування моральної шкоди (5 % від суми страхової виплати, яка стягується судом за шкоду, заподіяну здоров`ю).

Вирішуючи питання про визначення розміру страхового відшкодування, яке підлягає стягненню за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача, суд, дослідивши оригінали фіскальних чеків, установив, що вказані докази подані стороною позивача у пронумерованому вигляді (від 1 до 197). При цьому фіскальні чеки №5 від 01.03.2021 на суму 71,66, №14 від 28.02.2021 на суму 40,50 грн, №15 від 06.08.2021 на суму 145,0 грн, №24 від 05.03.2021 на суму 278,28 грн, №38 від 13.04.2021 на суму 73,50 грн, №40 від 15.03.2021 на суму 270,40 грн, №44 від 15.03.2023 на суму 20,70 грн, №51 від 15.03.2021 на суму 41,90 грн, №69 від 29.11.2021 на суму 81,60 грн, №82 від 15.01.2022 на суму 148,0 грн, №90 від 27.08.2021 на суму 10,80 грн, №91 від 27.08.2021 на суму 9,30 грн, №93 від 05.03.2021 на суму 44,69, №106 від 19.04.2021 на суму 13,70 грн, №107 від 15.03.2021 на суму 134,20 грн, №115 від 01.03.2021 на суму 7,20 грн, №116 від 01.03.2021 на суму 50,80 грн, №126 від 15.03.2021 на суму 54,26 грн, №132 від 15.03.2021 на суму 372,0 грн, №137 від 13.03.2021 на суму 23,0 грн, №145 від 09.03.2021 на суму 247,32 грн, №170 від 29.11.2021 на суму 115,40 грн, №172 від 27.08.2021 на суму 138,20 грн, №175 від 21.04.2021 на суму 182,70 грн, №178 від 07.08.2021 на суму 7,0 грн, №179 від 09.07.2021 на суму 494,0 грн, №181 від 27.08.2021 на суму 12,0 грн, №182 від 21.08.2021 на суму 5,0 грн №183 від 27.08.2021 на суму 111,40 - видані поза межами періоду знаходження позивача на лікуванні; фіскальні чеки № 7 на суму 598,0 грн, №95 від 04.11.2020 на суму 22,98 грн, №163 від 02.10.2020 на суму 571,50 грн, чеки №174, №184 - неналежної якості, з них неможливо встановити зміст; фіскальні чеки №16 від 04.01.2021 на суму 83 грн, №18 від 27.01.2021 на суму 35,40 грн, №20 від 27.10.2020 на суму 52,65 грн, №22 від 24.10.2020 на суму 48,34 грн, №27 від 11.01.2021 на суму 29,50 грн, №28 від 05.11.2020 на суму 428,0 грн, №29 від 03.11.2020 на суму 134,51 грн, №32 від 12.12.2020 на суму (в частині придбання мікролаксу та дитячих вологих серветок на суму 239,88 грн), №39 від 27.01.2021 на суму 25,30 грн, №42 від 27.01.2021 на суму 25,10 грн, №53 від 12.12.2020 (в частині придбання еутироксу на суму 165,90 грн), №57 від 26.12.2020 на суму 49,0 грн, №58 від 15.12.2020 на суму 21,0 грн, №60 від 03.11.2020 на суму 62,49 грн, №63 від 27.01.2021 на суму 19,50 грн, №67 від 27.01.2021 на суму 39,40 грн, №68 від 23.10.2020 (в частині придбання активованого вугілля на суму 16,90), №84 від 27.01.2021 на суму 314,30 грн, №87 від 26.12.2020 (в частині придбання панкреатіну на суму 19,44 грн), №89 від 25.11.2020 на суму 357,70 грн, №98 від 12.12.2020 на суму 30,58 грн, №101 від 28.10.2020 на суму 3,42 грн, №102 від 02.10.2020 на суму 1,30 грн, №103 від 25.10.2020 на суму 20,95 грн, №109 від 23.11.2020 на суму 55,50 грн, №111 від 25.10.2020 на суму 12,74 грн, №114 від 13.10.2020 на суму 250,0 грн, №119 від 12.12.2020 на суму 144,90 грн, №122 від 23.12.2020 на суму 13,20 грн, №146 від 14.01.2021 (в частині придбання ранітідіну на суму 23,86 грн), №154 від 28.10.2020 на суму 30,12 грн, №157 від 26.10.2020 на суму 118,50, №161 від 25.11.2020 на суму 51,0 грн, №165 від 12.12.2020 на суму 86,10 грн, №191 від 22.10.2020 на суму 283,49 грн, №195 від 23.10.2020 (в частині засобів Covid-19 на суму 4,0 грн), №196 від 26.10.2020 на суму 184,51 грн - підтверджують факти придбання ліків та медичних засобів, не пов`язаних з лікуванням травм, отриманих внаслідок ДТП, фіскальні чеки №41 22.01.2021 на суму 132,30 грн, №70 від 21.07.2021 на суму 132,70 грн, №156 від 27.08.2021 на суму 41,50 грн, №176 від 22.01.2021 на суму 229,70, №180 від 28.10.2020 на суму 34,77 грн, не підтверджують факту придбання ліків, а свідчать про придбання продуктів харчування, оплату електроенергії. З огляду на вказане вище указані фіскальні чеки не прийняті судом до уваги при обчисленні розміру суми страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката, то суд виходить з положень ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У судовому засіданні представник позивача зробив заяву про те, що відповідні докази на підтвердження витрат сторони позивача, пов`язаних з наданням правничої допомоги, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Отже питання розподілу витрат сторони позивача, пов`язаних з наданням правничої допомоги, має бути вирішено в цій справі шляхом ухвалення додаткового рішення.

Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», якою закріплені ставки судового збору, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач ОСОБА_1 при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог 992,40 грн за заявлену вимогу про відшкодування моральної шкоди, та 2110,20 грн. за вимогу про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю (1% від задоволеної суми 211019,70 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81-89, 133, 141, 223, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства „Страхова група „ТАС про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства „Страхова група „ТАС на користь ОСОБА_1 180000,0 грн (сто вісімдесят тисяч грн) страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працезданості; 14090,86 грн (чотирнадцять тисяч дев`яносто грн 86 коп.) страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності; 16928,84 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот двадцять вісім грн 84 коп.) витрат на лікування; 10550,98 грн (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят грн 98 коп.) на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства „Страхова група „ТАС на користь держави судовий збір в сумі 3102,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 24.04.2023.

Суддя М.В.Лиманська