РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , треті особи - приватний нотаріус Запорізького міського округу Чернявський Владислав Вікторович, місце знаходження: АДРЕСА_3 , Житлово-будівельний кооператив №372 «Будівельник-32», місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Стародніпровська (до перейменування - Воронезька), б.34, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_4 . Спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є вона як донька та відповідач ОСОБА_2 як син. Останній спадщину після матері не прийняв, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, з нею на момент смерті разом не проживав. Вона ж прийняла спадщину після смерті матері, оскільки в установлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правоустановчі документи на спадкове нерухоме майно. У зв`язку з цим вона не може в нотаріальному порядку оформити своє право власності на зазначену квартиру, яке набула правомірно.

Просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 21.03.2023р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує.

Третя особа приватний нотаріус ЗМНО Чернявський В.В. в підготовче судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи - ЖБК №372 «Будівельник-32» в підготовче судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третіх осіб за наявними у справі доказами і згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у зв`язку з визнанням позову відповідачем ОСОБА_2 ухвалити рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Запоріжжі.

На момент смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з нею на день смерті за цією ж адресою була зареєстрована та проживала позивачка ОСОБА_1 .

Зазначена квартира була виділена в користування ОСОБА_3 та членам її родини в ЖБК №372 «Будівельник-32» на підставі ордеру №672 від 20.06.1993р.

Пай за зазначену квартиру в сумі 7778,48 рублів було сплачено ОСОБА_3 в 1993р.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.04.2023р. право власності на вказану квартиру за будь-якою особою не зареєстровано, під забороною або в іпотеці вона не перебуває.

05.08.2022р. позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємиця першої черги за законом (донька спадкодавця) звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чернявського В.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 .

На підставі цієї заяви нотаріусом була заведена спадкова справа №91/2022, в Спадковому реєстрі № 69545607, яка на час розгляду цієї справи є чинною.

Син спадкодавця відповідач ОСОБА_2 на момент смерті ОСОБА_3 з нею разом не проживала і з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк до нотаріуса не звернувся, у зв`язку з чим вважається таким, що не прийняв спадщину.

03.03.2023р. приватним нотаріусом ЗМНО Чернявським В.В. позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_4 , оскільки відсутні оригінали правоустановчих документів на зазначене спадкове майно.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 повністю визнав позовні вимоги ОСОБА_1 і, на думку суду, таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Так, згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Оцінивши обставини справи та наявні докази, виходячи з вищевикладених норм права, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 правомірно набула право власності на спадкове майно квартиру АДРЕСА_4 , яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_3 , оскільки є спадкоємицею за законом першої черги, на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним і звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто у встановленому законом порядку прийняла спадщину. При цьому, нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді зазначеного нерухомого майна у зв`язку з відсутністю оригіналів правоустановчих документів на спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Однак, на думку суду, відсутність правовстановлюючого документа про право власності на нерухоме майно і відсутність державної реєстрації цього права за спадкодавцем не позбавляє спадкоємця права на спадщину, оскільки вона належить їй з моменту відкриття спадщини.

При цьому, суд вважає, що право власності на квартиру АДРЕСА_4 померла ОСОБА_3 також набула правомірно відповідно до ст.15 Закону УРСР від 07.02.1991р. №697-ХІІ «Про власність», оскільки була членом ЖБК №372 «Будівельник-32» і в 1993р. повністю сплатила пай за вищевказану квартиру, що підтверджується відповідною довідкою зазначеного ЖБК і на даний момент ним не оспорюється. Крім того, діюче на той час цивільне законодавство не пов`язувало виникнення права власності на нерухоме майно із проведенням його реєстрації.

Отже, позивачка ОСОБА_1 позбавлена можливості в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, яка залишилась після смерті її матері, чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно.

На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним захистити порушене право позивачки шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

Таким чином, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.15,16,316,321,328,345,392,1216,1218,1223,1261,1268,1269,1297 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,200,206,258,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова

26.04.2023