справа №932/4791/22
провадження №2/932/1674/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 квітня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Дубовик К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2022 року позивач звернувся з позовом в якому просить стягнути в свою користь з відповідача матеріальну шкоду у сумі 137413 грн., моральну шкоду у сумі 25 000 грн., судовий збір в розмірі 2366грн. 53 коп. та витрати пов`язані з проведенням товарознавчих досліджень у розмірі 2000 грн.

Стислий виклад позовних вимог.

27 серпня 2019 року сталася ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_1 та автомобіля «Mersedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_1 був фізично знищений, а тому позивачу була спричинена матеріальна шкода. Водія ОСОБА_2 визнано винним у даному ДТП за рішенням суду. Матеріальний збиток завданий позивачу складає 283813,95 грн. Утилізаційна вартість складає 62966,61 грн. відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку. Залишки фізично знищеного транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» в пошкодженому стані були продані за 52300 грн. Таким чином, вважає що стягненню підлягає матеріальна шкода в розмірі 231 513 грн. Страхова сума в розмірі 98 000 грн. була виплачена позивачу АТ «СГ «ТАС». Таким чином з відповідача просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 137413 грн. з яких 133513,00 грн. шкода спричинена пошкодженням майна, 1700 грн. витрати понесені за зберігання транспортного засобу на штрафному майданчику, 2200 грн. транспортування з місця ДТП до штрафного майданчика, а також стягнути вартість проведення товарознавчих досліджень 2000 грн., моральну шкоду 25000 грн. та судові витрати.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Процесуальні дії вчинені в рамках цивільної справи.

Ухвалою судді від 20 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи у підготовче судове засідання.

24 жовтня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2023 року зазначену цивільну справу передано до розгляду судді Цитульському В.І. здійсненого на підставі розпорядження керівника апарату суду від 06.02.2023 року №50.

Ухвалою судді від 09 лютого 2023 року прийнято до розгляду цивільну справу, розпочавши судовий розгляд справи по суті спочатку.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Заяви і клопотання подані в рамках цивільної справи.

10 квітня 2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі проти ухвалення заочного рішення не заперечую.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористалася, свої заперечення виклала у заяві про розгляд справи без її участі.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Так, 27 серпня 2019 року о 20 годин 00 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mersedes Benz» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на 488 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, під час виникнення перешкоди для руху у вигляді автомобіля «Mitsubishi Oultlander» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , що був припаркований громадянкою ОСОБА_3 не вжив заходів для зменшення швидкості руху, внаслідок чого допустив на нього наїзд.

Після зіткнення автомобіль «Mitsubishi Oultlander» продовжив некерований рух та здійснив наїзд на автомобіль «Toyota» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , який було припарковано громадянином ОСОБА_4 в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Mitsubishi Oultlander» р.н.3. AE4146IT був фізично знищений, а в зв?язку з цим, позивачу ОСОБА_1 - власнику автомобіля «Mitsubishi Oultlander», була спричинена матеріальна шкода.

Вина водія ОСОБА_2 підтверджується постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року по справі No 932/14527/19, відповідно до якої ОСОБА_2 за порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу визначався на підставі висновків щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 548/09-19 від 23.09.2019 року, відповідно до якого: вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Oultlander» р.н.з. НОМЕР_5 , становить 283 813,00 грн.

Вартість відновлювального ремонту становить 693 161, 72 грн.

Ринкова вартість з урахуванням ПДВ до моменту ДТП, становить 283 813, 00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 31.10.2019 року:

Утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Oultlander» р.н.3. AB4146IT з урахуванням припущень, прийнятих у цьому Звіті, на момент оцінки, складає 62 966, 61 грн.

04 листопада 2019 року залишки фізично знищеного транспортного засобу «Mitsubishi Oultlander» р.н.3. AE4146IT, в пошкодженому стані, були продані громадянину ОСОБА_5 за 52 300 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу від 04.11.2019 року.

Оскільки відповідальність Відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7862559 від 16.10.2018 р. застраховано у АТ «СГ «ТАС», позивач звернувся з відповідною заявою про відшкодування матеріальної шкоди до Страховика. Страхова сума, яку позивачу відшкодувала АТ «СГ «ТАС», за винятком франшизи, склала 98 000 грн.

Окрім зазначеного, позивачем ще були понесені витрати, пов`язані зі зберіганням транспортного засобу на штрафному майданчику, куди автомобіль «Mitsubishi Oultlander» був доставлений після ДТП у сумі 1700 грн. та транспортуванням на евакуаторі автомобіля «Mitsubishi Oultlander» з місця ДТП до штрафного майданчику у сумі 2 200 грн.

За проведення товарознавчого дослідження позивачем була сплачена сума 2000 грн.

Норми права, застосовані судом.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон).

Статтею 6 Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.9.1. ст.9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону передбачено, що уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, відповідно до п.32.7. ст.32 Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу

Статтею 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Висновок суду.

Звітом про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №548/09-19 встановлено, що ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Oultlander» р.н.з. НОМЕР_5 до моменту ДТП становить 283 813,00 грн.

Згідно звіту №15819 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 27.08.2019 утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Oultlander» р.н.з. НОМЕР_5 на момент оцінки складає 62966,61 грн.

Таким чином, судом встановлено, що розмір завданої в результаті ДТП майнової шкоди становить 220846,39 грн.

З урахування викладеного позивачу має бути відшкодовано різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме 220846,39 грн (283 813,00грн 62 966,61 грн).

Твердження позивача, що стягненню підлягає різниця між ринковою вартістю до ДТП та вартістю продажу автомобіля після ДТП за договором купівлі-продажу, не відповідає дійсності, оскільки звітом про оцінку визначена інша утилізаційна вартість більша за визначену в договорі купівлі-продажу, а отже позивач самостійно погодився на меншу вартість автомобіля.

З урахуванням того, що АТ «СГ «ТАС» здійснило позивачу ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 98 000,00 грн., тому суд вважає стягнути з відповідача ОСОБА_2 решту різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме 122 846,39 грн.

Оскільки позивачем підтверджені понесені ним витрати на транспортування на евакуаторі автомобіля з місця ДТП до штрафного майданчика у розмірі 2 200 грн. та витрати пов`язані зі зберіганням транспортного засобу на штрафному майданчику в розмірі 1700 грн., а також витрати понесені на проведення товарознавчого дослідження в розмірі 2000 грн. такі витрати також підлягають стягненню з відповідача.

В підтвердження завдання моральної шкоди позивач посилається на заподіяння душевних хвилювань щодо вимушених фінансових витрат, пов`язаних з пошкодженням майна, тривалому перебуванні у стані переживань та роздратованості, а також з необхідністю звернення до суду.

Суд приймає до уваги ці твердження позивача, оскільки вони підтверджуються наявними доказами по справі та вважає, що внаслідок дій відповідача, якій є винуватцем ДТП, позивачу була заподіяна моральна шкода.

Виходячи із засад розумності та справедливості, обґрунтування спричинення позивачу моральних страждань, суд вважає суму в розмірі 3 000 грн. обґрунтованою та співмірною обсягу завданих моральних страждань, а тому вимоги в цій частині є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1919,68 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 525, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 128746 (сто двадцять вісім тисяч сімсот сорок шість гривень) 39 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1919 (одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 68 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 10.04.2023.

Суддя: В.І. Цитульський