П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 липня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 жовтня 2022 року та на додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 308/10042/22 (Головуючий: Голяна О.М.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2022 року АТ «Альфа Банк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості, нарахованої відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК україни, як захід цивільної відповідальності, мотивуючи тим, що 15 вересня 2005 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 08/133, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 156 200,00 грн.. Однак, позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала і внаслідок чого 20 липня 2010 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 і за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначеного нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Закарпатського відділення ЛОФ ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 в наступному розмірі: заборгованість по кредиту в розмірі 124 952,00 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 17 154.69 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в розмірі 1 151, 66 грн., штраф у розмірі 4 686,00 грн., а всього в сумі 147 943,35 35 грн., та понесених банком витрат по вчиненню виконавчого напису в розмірі 1 400 грн.

Оскільки виконавчий напис не виконаний, у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка станом на 29.04.2022 року становить 261 442,23 грн., в тому числі 52 250,35 грн. за період з 21.07.2010 по 29.04.2022 3 % річних, 209 181,88 грн. за період з серпня 2010 року по березень 2022 року інфляційні втрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05 жовтня 2022 року позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» інфляційні витрати за період з 29.07.2019 р. по 20.02.2022 р. у розмірі 29 691,47 грн., а також 3 % річних у розмірі 11 393,66 грн., нарахованих як захід цивільної відповідальності за невиконання виконавчого напису нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. від 20.07.2010 року, зареєстровим № 1061.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» 616,28 гривень судового збору.

10 жовтня ОСОБА_1 звернулася із заявою до суду про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл витрат за надання правничої допомоги, у якій просять стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 25000,00 грн. і до заяви долучили акт виконаних робіт від 10.10.2022 року, а також квитанцію про направлення заяви та акту іншому учаснику справи.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2022 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шпуганич Василя Петровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі №308/10042/22 - задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для часткового задоволення позовних вимог відсутні, так як виконавчий напис нотаріуса не є судовим рішенням чи цивільно-правовою угодою, яка породжує грошове зобов`язання. У спорі між сторонами Верховний Суд констатував, що виконавчий лист вчинено з порушенням, однак у позові було відмовлено. Таким чином підтверджено, що сума боргу у виконавчому написі не є безспірною. Так, у справі № 308/14267/14-ц інфляційні втрати банком нараховані до вимоги, в натуральному зобов`язанні, де в задоволенні основних вимог банку, а саме: тіла кредиту, відсотків, пені було відмовлено судами всіх інстанцій унаслідок пропуску строку позовної давності, і ці судові рішення в цій частині набрали законної сили. З огляду на викладене, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення позову в частині стягнення інфляційних утрат із відповідачки на користь банку. Таким чином, судами вирішено питання вимог позивача в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, які нараховані у період до 20 жовтня 2016 року на підставі кредитного договору № 08/133 від 15.09.2005 року. Із урахуванням конкретних обставин справи, судових рішень між позивачем та відповідачем, які вступили в законну силу у суду першої інстанції не було правових підстав для часткового стягнення заборгованості зі сплати 3% річних у сумі 11 393,66 грн. та інфляційних втрат на суму 29691,47 грн. З матеріалів справи вбачається, що 09 серпня 2022 року між відповідачкою та представником укладено договір про надання правової допомоги у цій справі. Сторони в договорі погодили гонорар адвокату на суму 25 000 грн., і у підтвердження виконання умов договору надано розрахунок вартості робіт (послуг). До заяви про ухвалення додаткового рішення надано акт виконаних робіт та підтверджено отримання 10 000 грн.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Шпуганич В.П. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, і апеляційну скаргу просить задовольнити, а представник АТ «Альфа Банк» Дорош І.І. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить розписка (а.с. 165) і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що 15.09.2005 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк» з ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 08/133, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 156 200 грн. з терміном повернення до 14 вересня 2025 року і зі сплатою 15% річних.

У якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором від 15.09.2005 року між сторонами укладено іпотечний договір № 08/133/1, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 .

20 липня 2010 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. вчинено виконавчий напис, зареєстр. за № 1061, відповідно до якого рекомендовано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 і за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Закарпатського відділення ЛОФ ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , у наступному розмірі: заборгованість по кредиту в розмірі 124 952,00 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 17 154.69 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в розмірі 1 151, 66 грн., штраф у розмірі 4 686,00 грн., всього в сумі 147 943,35 35 грн., та понесених АКБ «Укрсоцбанк» витрат по вчиненню виконавчого напису в розмірі 1 400 грн. Строк, за який виникла заборгованість та проводиться стягнення - з 15 вересня 2005 року по 20 липня 2010 року.

Виконавчий напис нотаріуса звернутий до виконання і виконаний відповідачем при примусовому виконанні 21 лютого 2022 року на суму 164 477,68 грн., яка міститься в матеріалах справи.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 27 травня 2022 закінчено виконавче провадження № 53721266 з виконання виконавчого напису № 1061, виданого 20.07.2010 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. у зв`язку з фактичним повним виконанням.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 внаслідок невиконання виконавчого напису становить: сума відсотків річних за період з 21.07.2010 по 29.04.2022 р. 52 250 грн. 35 коп., інфляційні втрати за період з серпня 2010 р. по березень 2022 р. 209 191грн. 88 коп.

Відповідачем заявлене клопотання про застосування до заявлених позовних вимог строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК уераїни зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та утримання компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Предмет позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України у зв`язку з невиконанням виконавчого напису нотаріуса.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовна давність.

До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК україни перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували зверненню із таким позовом.

Оскільки виконавчий напис нотаріуса був виконаний відповідачем 21 лютого 2022 року шляхом сплати на рахунок Державної казначейської служби України суми у розмірі 164 477,68 грн., в тому числі 147 943,35 грн. безспірної заборгованості, позов направлений банком до суду 29.07.2022 року засобом поштового зв`язку, а тому індекс інфляції та три проценти річних слід рахувати за період з 29.07.2019 р. по 20.02.2022 р..

Згідно розрахунку інфляційних витрат та 3 проценти річних за період із 29.07.2019 р. по 20.02.2022 роки відповідно становлять 29 691,47 грн. та 11 393,66 грн., які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Посилання відповідача на те, що з даного приводу існує судове рішення, яке набрало законної сили, оскільки предметом позову по справі № 308/14267/14-ц було стягнення відсотків річних та інфляційних втрат внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов договору кредиту, а предметом позову, що розглядається є стягнення відсотків річних та інфляційних втрат внаслідок навиконання ОСОБА_1 виконавчого напису нотаріуса.

Щодо визначення розміру витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, розмір задоволених позовних вимог та стягнув 5000 грн., а заявлена відповідачем сума 25 000 грн. є неспівмірною та такою, що не є розумною і заявником не доведено, що такі витрати є не лише фактичними, але й неминучими.

Рішення суду та додаткове рішення є законне та обґрунтоване і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 жовтня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 19 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного текста судового рішення

Повний текст постанови складено 19 липня 2023 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой