Справа № 515/454/23
Провадження № 2/515/709/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Давиденка К.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Оде ської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі свого представника адвоката Давиденка К.В. звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визнати за ними право власності на спадкове майно, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 , після смерті якого залишились зе- мельна ділянка площею 6,05 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільсько- господарського виробництва, що розташована на території Татарбунарської міської ради (за межами с.Білолісся) Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно державного ак та на право приватної власності на землю серії Р1 № 475403 від 26.11.2001 р., кадастровий номер :01:001:0617 та 7/100 часток комплексу (виноробному) по АДРЕСА_1 - ті. Вони та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом. Між ними відбулась домов- леність, що відповідач прийме у спадщину 7/100 часток комплексу, оскільки це йому потріб- но, оскільки він сам має у власності 7/100 даного комплексу, а вони в свою чергу мають на- мір успадкувати земельну ділянку по 1/2 частині. Нотаріусом їм відмовлено у видачі свідо- цтва про право на спадщину у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу на зе- мельну ділянку. Вони не мають гадки де знаходиться оригінал правовстановлюючого доку- менту на земельну ділянку, про його втрату ними розміщено оголошення в газеті «Татарбу- нарський вісник». Крім того, у ОСОБА_3 існують розбіжності в написанні його прі- звища, так згідно його паспорту він зазначений як « ОСОБА_5 », а у свідоцтві про смерть батька прізвище вказано « ОСОБА_6 ». На його думку, зазначені розбіжності, це помилка посадової особи, які складали документи. Зважаючи на те, що успадкувати земельна ділянка у нотаріальному порядку вони не мають можливості, просили визнати за ними право влас- ності на спадкове майно.

Представник позивачів у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.37).

Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (а.с.39.).

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розг- ляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготов- чого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наяв- ності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання ві дповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підляга- ють доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обста- вин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазнача- ються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передба- чених цим Ко- дексом випадках.

З копії паспорту НОМЕР_1 та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6-7, 11) вбачається, що позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Білолісся Та- тарбунарського району Одеської області, його батьком вказаний ОСОБА_4 .

Згідно копії паспорту НОМЕР_3 та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.8- 9, 12), позивач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області, його батьком вказаний ОСОБА_4 .

Як видно з копії паспорту НОМЕР_5 (а.с.10), відповідач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.13) підтверджується, що батько сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Білолісся Татар- бунарського району Одеської області.

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 47 5403 (а.с.14), земельна ділянка загальною площею 6,05 га, що розташована на території Біло- ліської сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподар- ського виробництва, була передана у приватну власність ОСОБА_4 . Вказане також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформо- ваного 16.03.2023 р. (а.с.15-16) .

Як слідує з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.20), ОСОБА_4 належало на праві приватної спільної часткової власності 7/100 часток комплексу, роз- ташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Вартість земельної ділянки загальною площею 60479,00 кв.м., кадастровий номер :01:001:0617, що перебувала у власності ОСОБА_4 , становить 150896,52 грн., що видно з довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 16.03.2023 р. (а.с.21-23).

Газета Татарбунарский вестник № 12 від 23.03.2023 р. містила оголошення про недійс- ність державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 475403, виданого на ім`я ОСОБА_4 (а.с.38).

Відмова нотаріуса (а.с.18-19) свідчить про неможливість позивачів отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_7 (спадкова справа № 44-2020), у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу на спадкове майно земельну ділянку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного про- вадження.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фі- зичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за зако- ном.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право спадкування почер- гово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі ві- дсутності спадкоємців попередньої черги.

В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право при йняти спадщину чи не прийняти її.

У відповідності до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про виз- нання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцеми за законом в порядку пер шої черги після померлого батька ОСОБА_1 , перешкодою в отриманні позивачам свідоцтва про право на спадщину по 1/2 частини земельної ділянки є те, що оригінал держа- вного акту на право приватної власності на землю втрачено.

Отже, за позивачем має бути визнано право власності по 1/2 частині спадкової земельної ділянки, що залишилися після смерті їх батька ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , право спільної часткової власності по 1/2 частини за кожним, на земельну ділянку площею 6,05 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Татарбунарської міської ради (за межами с. Бі- лолісся) Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 475403, виданого Білоліською сільською Радою на- родних депутатів 26.11.2001 р. на ім`я ОСОБА_4 , кадастровий номер :01:001:0617.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня йо- го про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної си ли після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного прова дження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного пе- регляду.

Суддя Тимошенко С.В.