Справа № 450/3274/22 Провадження № 2/450/260/23
12 липня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Мусієвського В.Є.
при секретарі Расяк С.М.
з участю представника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчого комітету Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, як органу опіки і піклування, про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком,
Позивач звернувся в Пустомитівський районний суд Львівської області з позовом до відповідача, у якому просив визначити місце проживання їх спільних малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним. Мотивував свої вимоги тим, що він та відповідач ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 02 лютого 2011 року, під час якого у них народилось двоє дітей. До жовтня 2016 року вони спільно проживали за адресою АДРЕСА_1 . Спільне життя у них не склалось, а тому з жовтня 2016 року він та відповідач не проживають разом. На момент звернення з позовом про визначення місця проживання дітей у Пустомитівському районному суді Львівської області перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. З жовтня 2016 року по квітень 2017 року діти проживали з матір"ю, а також старша донька неодноразово телефонувала йому і просила забрати, мотивуючи це тим, що відповідач залишає їх без нагляду. В квітні 2017 року відповідач привезла дітей до позивача і з цього часу вони проживають разом з ним. Відповідач іноді навідується до дітей, проте заінтересованості в їх житті не проявляє та не піклується про них, не бере участь у шкільному житті. Вона неодноразово пропонувала йому розділити дітей, зокрема щоб старша донька проживала з нею, а молодший син з ним, однак він категорично проти цього. Догляд за дітьми здійснює він та його мати, а тому вважає, що вони повинні проживати з ним. Просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою від 03.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
13.12.2022 р. представником позивача подано клопотання про витребування у Виконавчого комітету Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, як органу опіки і піклування, висновку щодо розв"язання спору про визначення місця проживання дітей.
В судовому засіданні 13.03.2023 р. стороною позивача долучено до матеріалів справи рішення №86 від 03.03.2023 р., рішення №139 від 07.03.2023 р. та Висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей, які прийняті Солонківською сільською радою Львівського району Львівської області.
19.04.2023 р. в судовому засіданні представник позивача відмовився від клопотання, яке подано 13.12.2022 р., і така відмова прийнята судом, протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду..
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Додатково позивач пояснив, що працює водієм і графік роботи у нього не нормований. Він проживав з дружиною і дітьми за адресою АДРЕСА_1 , а в подальшому переїхав разом з дітьми у батьківське помешкання, яке розташоване у с.Солонка Львівського району Львівської області. Його матір, вітчим та сестра проживали у ОСОБА_6 , а тому із-за графіку його роботи, він завіз дітей до них. Там він їх відвідував щотижня на вихідні. В подальшому вони всі розпочали проживати у с.Солонка Львівського району Львівської області. Вихованням дітей займається його матір, оскільки він працює та заробляє кошти. З колишньою дружиною він спілкується лише щодо дітей. На даний час шлюб між ними розірвано рішенням суду.
Відповідач ОСОБА_3 , яка неодноразово викликалась в судові засідання, жодного разу не з"явилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи, про причини неявки суду не повідомила.
Третя особа Виконавчий комітет Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, як орган опіки і піклування, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки такого не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав.
Зі згоди позивача та його представника суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського міського управління юстиції Львівської області 02 лютого 2011 року, стверджується, що сторони зареєстрували шлюб 02 лютого 2011 року, актовий запис №07.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Виконкомом Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 05 листопада 2012 року, сторони є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 23 серпня 2016 року, сторони є батьками дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Довідкою №01-50/155 від 22.09.2022 р. та психолого-педагогічною характеристикою від 27.09.2022 р. встановлено, що дитина ОСОБА_4 навчається у Комунальному закладі Солонківської сільської ради "Ліцей імені Героя України Миколи Паньківа" і її шкільними роками цікавляться бабуся та батько, які співпрацюють з учителем і систематично відвідують батьківські збори.
Характеристикою №41 від 28.09.2022 р. стверджується, що дитина ОСОБА_4 навчалась у Палав"я-Вадрусівському ЗЗСО І-ІІ ст. з 01.09.2018 р. по 11.09.2019 р., де батько був активним учасником всіх позакласних та позашкільних заходів, відвідував батьківські збори, співпрацював з вчителем, а мати у шкільному житті участі не брала.
У відповідності до акту обстеження умов проживання від 29 вересня 2022 року, квартира АДРЕСА_2 належить матері позивача ОСОБА_5 , де проживає ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Загальна площа даної квартири становить 51,00 м.кв., житлова площа складає 26,10 м.кв., загальна кількість кімнат 2, в квартирі проживають 7 осіб, а також вона потребує ремонту та покращення житлово-побутових умов.
Паспортом громадянина України позивача та витягом з реєстру територіальної громади стверджується, що ОСОБА_2 зареєстрований і проживає в квартирі АДРЕСА_2 .
Довідкою "АТ "Універсал Банк" надано виписку про рух коштів за період з 28.09.2022 р. по 01.04.2022 р. по належній позивачу ОСОБА_2 картці.
Рішенням №86 від 03.03.2023 р. комісії з питань захисту прав дитини Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області вирішено надати висновок про визначення місця проживання дітей на затвердження Виконавчого комітету сільської ради.

Рішенням №139 від 07.03.2023 р. Виконавчого комітету Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області вирішено затвердити висновок про визначення місця проживання дітей з позивачем за місцем його проживання.

Висновком про визначення місця проживання малолітніх дітей, який затверджено рішенням Виконавчого комітету Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області №139 від 07.03.2023 р., рекомендовано за доцільне визначити місце проживання дітей з позивачем за місцем його проживання. Мотиви вказано висновку викладені аналогічно мотивам позовної заяви, а також вказано, що відповідач ОСОБА_3 на засідання комісі не з"явилась, однак в телефонному режимі повідомила, що не заперечує, щоб діти проживали спільно з батьком.

Статтею 171 СК України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції з прав дитини, яка зобов"язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

Таким чином, практична реалізація принципу «забезпечення якнайкращих інтересів дитини» вимагає, у тому числі, з"ясування судом думки дитини під час вирішення спорів, що стосуються її особисто, а також питань сім"ї.

Судом ухвалено рішення заслухати думку дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у даній справі.

В судовому засіданні дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказала про те, що мама її забезпечує, купує продукти та речі, вона періодично буває у неї вдома і на роботі в магазині, а також хотіла б, щоб батьки проживали разом. Проживає вона з батьком та бабусею, навчається у школі, де періодично приходить її матір і забирає після навчання.

Дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні вказав, що проживає він з батьком та бабусею, дошкільні заклади не відвідує, мама купує йому продукти та речі, він періодично буває у неї вдома і на роботі в магазині.

Як зазначено у ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Вказана стаття передбачає можливість вирішення спору судом лише у разі виникнення спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, але під час розгляду справи було встановлено, що такий спір між сторонами відсутній.

Жодних доказів, які свідчили би про наявність у сторін спору про місце проживання дитини, позивачем суду не надано.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про те, що визначати місце проживання дитини на даний час не є необхідним, оскільки будь-якого спору між сторонами стосовно вирішення даного питання немає.

При цьому суд зазначає, що у разі задоволення даних позовних вимог будуть порушені законні права та інтереси відповідача, як матері дітей.

Що стосується висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області № 139 від 07 березня 2023 року, згідно якого визнано за доцільне визначити місце проживання згаданих вище дітей з позивачем, слід зазначити наступне.

За ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Водночас, у вказаному висновку відсутні відомості про те, на підставі яких відомостей орган опіки та піклування дійшов висновків про доцільність визначення місця проживання дітей з позивачем. Крім того, у такому відсутнє будь-яке належне обґрунтування обставин, які викладені у ньому, а його мотиви збігаються з мотивами позовної заяви.

За ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини

Таким чином, суд не погоджується зі згаданим висновком.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 33, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 159, 161 СК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19 липня 2023 року.

Суддя Мусієвський В.Є.