Справа № 2-2520/11
Провадження № 4-с/201/11/2023
У Х В А Л А

19 квітня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Алпенідзе К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023р. в провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (заінтересована особа АТ КБ «ПриватБанк») про визнання неправомірним рішення державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії (скарга підписана адвокатом Касьяненком Д.Л. - а.с.№2-4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.03.2023р. скарга була залишена без руху та заявникові наданий строк для усунення недоліків (а.с.№28).

14.03.2023р. недоліки представником заявника усунуто та подана уточнена скарга (а.с.№31-33).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.03.2023р. відкрито провадження по скарзі та витребувано у виконавчої служби матеріали виконавчого провадження № 46414899 (а.с.№51).

В обґрунтування вимог скарги представник заявника адвокат Касьяненко Д.Л. (діє на підставі ордеру серія ВІ № 1117593 від 12.01.2023р. - а.с.№46) посилався на те, що на примусовому виконанні в Святошинському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебував виконавчий лист про стягнення заборгованості на користь АТ КБ «ПриватБанк». Постановою державного виконавця від 12.02.2015р. було відкрито провадження, 24.04.2015р. постановою накладено арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження, а 30.12.2015р. виконавчий лист надісланий за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». В подальшому, виконавчий лист до примусового виконання не пред`являвся, однак накладений арешт на все майно ОСОБА_1 суттєво порушує його права та законні інтереси, а тому представник заявника просив визнати неправомірним рішення державного виконавця Гуріної Д.І. щодо незняття арешту з усього майна, що належить ОСОБА_1 при закінчені виконавчого провадження № 46414899 та зобов`язати провести виконавчі дії по зняттю арештів з усього майна, що належить ОСОБА_1 по виконавчому провадженні № 46414899, в тому числі вилучити наявні обтяження у відповідних державних реєстрах, в яких здійснюються записи щодо відчуження майна чи проводиться його перереєстрація на іншого власника.

В судове засідання 19.04.2023р. заявник та його представники не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.№79-80). 19.04.2023р. до суду надійшла заява представника заявника адвоката Медведєва Д.С. про відкладення розгляду справи, однак ухвалою суду (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) в задоволенні цієї заяви відмовлено.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання 19.04.2023р. не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№ 77-78, 81-82), про причини неявки суд не сповістили.

На виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 21.03.2023р. про витребування доказів, на електронну пошту суду надійшли матеріали виконавчого провадження № 46414899 (а.с.№83-88).

За таких обставин, суд розглянув скаргу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу технічними засобами згідно ч. 2 ст. 450, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Органі ДВС Святошинського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження №46414899 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2520/2011, виданого 18.02.2013р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 1 199 200 грн. (а.с.№84).

Постановою державного виконавця Гуріної Д.І. від 24.04.2015р. був накладений арешт на все майно ОСОБА_1 та оголошена заборона на його відчуження (а.с.№85).

Постановою від 30.12.2015р. виконавче провадження № 46414899 було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документу для подальшого виконання згідно територіального розподілу ДВС (а.с.№88).

11.01.2023р. представник заявника адвокат Касьяненко Д.Л. звернувся до Святошинського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із адвокатським запитом (а.с.№19-20), на який отримав відповідь № 7391 від 20.01.2023р. про відсутність підстав для скасування арешту з посиланням на ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (а.с.№6-7).

Представник заявника вважає неправомірною відмову у скасуванні арешту з майна боржника, а тому звернувся до суду за захистом порушених прав заявника.

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, що діяла на момент повернення виконавчого листа 30.12.2015р.) виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV в статті 50 визначені наслідки завершення виконавчого провадження, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Зі змісту постанови про закінчення виконавчого документу ВП № 46414899 вбачається, що виконавчий документи був направлений за належністю іншому органу ДВС, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для скасування арешту, накладеного постановою від 24.04.2015р., а отже дії державного виконавця щодо незняття арешту з майна боржника були вчинені в межах повноважень, отже суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог щодо визнання неправомірним рішення державного виконавця Гурової Д.І. органу ДВС Святошинського районного управління юстиції щодо незняття арешту з майна боржника.

Разом з тим, суд вважає необхідним зобов`язати державного виконавця Гуріну Д.І. Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) або іншу уповноважену особу Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести виконавчі дії щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Верховним Судом у постанові від 13.07.2022р. у справі № 2/0301/806/11, викладена позиція, що незняття арешту з майна боржника протягом тривалого часу за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З наданих представником заявника доказів вбачається, що у Єдиному реєстрі боржників відомості про ОСОБА_1 відсутні (а.с.№23).

Враховуючи, що більше семи років назад виконавчий лист № 2-2520/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» був переданий до іншого відділу виконавчої служби і на сьогоднішній день відомості про його примусове виконання відсутні як у АСВП, так і в Єдиному реєстрі боржників, а також приймаючи до уваги, що АТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомлений про наявність в провадженні суду скарги, не заявив про наявність невиконаних майнових претензій до боржника, так само як не надав доказів перебування виконавчого листа н примусовому виконанні, суд вважає необхідним задовольнити скаргу представника заявника в частині зобов`язання вчинити дії по зняттю арешту з майна боржника у виконавчому провадженні № 46414899, оскільки встановлена тривала відсутність виконавчого листа на виконанні.

В частині вимог скарги про вилучення наявних обтяжень у відповідних державних реєстрах, в яких здійснюються записи щодо відчуження майна чи проводиться його перереєстрацію на іншого власника, слід відмовити, оскільки такі дії відносяться згідно Закону України «Про виконавче провадження» до дискреційних повноважень державного виконавця, а тому з огляду на положення ЦПК України щодо компетенції суду в межах судового контролю за виконанням рішень, останній не може підміняти відділ державної виконавчої служби та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції державного виконавця.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним задовольнити частково скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), АТ КБ «ПриватБанк») про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, а саме зобов`язати державного виконавця Гуріну Д.І. Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) або іншу уповноважену особу Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести виконавчі дії щодо зняття арешту з усього майна боржника ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), накладеного у виконавчому провадженні № 46414899.

В іншій частині вимог скарги ОСОБА_1 в задоволенні скарги слід відмовити.

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, а тому ці витрати не розподіляються відповідно до ст. 452 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, яка діяла на момент закінчення виконавчого провадження), ст.ст. 76-81, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 260, 353, 447, 451, 452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Гуріну Д.І. Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) або іншу уповноважену особу Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести виконавчі дії щодо зняття арешту з усього майна боржника ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), накладеного у виконавчому провадженні № 46414899.

В задоволенні іншої частини вимог скарги ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.