Справа № 450/36/22 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/310/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
Категорія: 70
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягувати із ОСОБА_1 у його користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 10.06.2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.06.2020 року.

У шлюбі в них народилось троє дітей, які є неповнолітніми та проживають разом із ним і знаходяться на його матеріальному утриманні, позаяк, відповідачка знаходиться за межами України на роботі і належного матеріального утримання дітям не надає.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 10.01.2022 року і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 908 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 січня 2023 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд безпідставно не врахував поданих їхньою стороною письмових доказів і не дав їм належної правової оцінки, зокрема, що вона не проживає у будинку з дітьми не з власної волі і що з січня 2022 року дочка проживає разом з нею і повністю перебуває на її утриманні.

Звертає увагу, що житловий будинок по АДРЕСА_1 є спільним майном подружжя, в якому зареєстроване постійне місце її проживання, іншого місця проживання вона не має, однак, у лютому 2021 року позивач вигнав її з будинку, змінив замки та чинить їй перешкоди у користуванні будинком та в спілкуванні з дітьми, налаштовуючи їх проти матері. При цьому, апелянт зазначає, що ці обставини встановлені рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.09.2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28.03.2022 року, яким визнано за нею право власності на 1/2 частину вказаного будинку, усунуто перешкоди у здійсненні права користування будинком шляхом її вселення в будинок та зобов`язано ОСОБА_2 не чинити їй перешкод в доступі до будинку.

Зауважує, що позивач працює за кордоном, вдома буває рідко, а тому сам не утримує дітей.

Просить врахувати, що тимчасово проживає у своїх знайомих за адресою: АДРЕСА_2 , де з січня 2022 року разом з нею проживає донька ОСОБА_5 , 2009 року народження, що підтверджено актами ОСББ «Лідер», які містяться в матеріалах справи.

Наголошує, що вона матеріально утримує дітей, купує їм одяг, продукти харчування, засоби гігієни, слідкує за станом їхнього здоров`я та забезпечує необхідним медичним доглядом.

03.07.2023 року від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує доводи та вимоги апелянта.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04.07.2023 року, є дата складення повного судового рішення 14.07.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 10.06.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.06.2020 року за позовом ОСОБА_1 (а.с.10-12).

У шлюбі в сторін народилося троє дітей, які є неповнолітніми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-9).

Зареєстрованим місцем проживання дітей є житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.18).

В цьому житловому будинку зареєстроване місце проживання як позивача ОСОБА_2 , так і відповідачки ОСОБА_1 (а.с.18).

Однак, відповідачка в будинку фактично не проживає з кінця 2018 року, проте, періодично з`являється до дітей, що підтверджено актом обстеження житлово-побутових умов від 24.02.2021 року (а.с.13) та рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.06.2021 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей (а.с.19-20). Відмовляючи у задоволенні вказаного позову, суд виходив із того, що діти проживають разом із батьком і знаходяться на його матеріальному утриманні.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.09.2021 року, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28.03.2022 року (а.с.42-53), визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , усунуто їй перешкоди у здійсненні права користування вказаним будинком шляхом вселення її в будинок та зобов`язано ОСОБА_2 не чинити їй перешкод в доступі до будинку шляхом передачі дублікату ключів від вхідних дверей цього будинку та воріт.

На підставі цього рішення суду, 06.07.2022 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 частку вказаного будинку (а.с.74).

В іншій частині, зокрема в частині усунення перешкод в користуванні будинком, рішення звернуте до примусового виконання, за яким 07.07.2022 року Личаківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження (а.с.73).

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 СК України, той з батьків, з яким проживають діти, має право на одержання матеріального утримання (аліментів) на дітей від іншого з батьків, який проживає окремо від дітей.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК).

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Разом з тим, необхідно враховувати, що законодавцем визначено лише мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, а тому розмір аліментів, з урахуванням матеріального становища дитини та її стану здоров`я, матеріального становища платника аліментів та інших обставин, які відповідно до ст.182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів, може бути більшим для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, основним критерієм визначення судом розміру аліментів на дитину має бути достатність аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи наведені вище норми матеріального права й те, що відповідачка офіційно не працевлаштована, має дохід від тимчасових робіт, як і позивач, а в силу вимог закону обов`язок забезпечити прожитковий мінімум для дітей, який для дітей віком від 6 до 18 років становив: з 01.01.2022 року 2618 грн., з 01.07.2022 року 2744 грн., з 01.12.2022 року і протягом 2023 року 2833 грн., покладається на обох батьків, діти проживають у будинку, який належить обом батькам на праві спільної часткової власності, старшим хлопчикам виповнилось 14 років, а тому вони вправі самостійно визначати з ким із батьків їм проживати (ч.3 ст.160 СК), позаяк, місце проживання дівчинки (з батьком чи з матір`ю) в установленому законом порядку не визначено, дитина відвідує навчальний заклад за місцем свого постійного проживання, як і її брати (а.с.14, 85-86), відтак, слід вважати, що надані відповідачкою акти від 21.07.2022 року та 25.08.2022 року (а.с.75, 96) підтверджують тимчасове та/або періодичне проживання дитини за місцем проживання матері, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про присудження з відповідачки на користь позивача, з яким проживають діти, аліментів на утримання усіх трьох дітей, проте, визначений судом розмір аліментів на кожну дитину підлягає зменшенню з 3000 грн. до 1500 грн. на кожну дитину, оскільки підстав для висновку про достатність заробітку (доходу) платника аліментів для присудження з відповідачки кожній дитині мінімального рекомендованого розміру аліментів немає, а тому таке утримання кожній дитині повинні забезпечити обоє батьків.

Суд першої інстанції наведених вище норм Сімейного кодексу України в повній мірі не врахував, що призвело до помилкових висновків суду по суті вирішення спору, а тому оскаржуване рішення в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні, шляхом його зменшення до 1500 грн. на кожну дитину.

В іншій частині підстав для зміни чи скасування рішення суду немає, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2023 року в частині визначення розміру аліментів, присуджених з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінити, зменшивши його до 1500 гривень на кожну дитину.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 14 липня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич