Ухвала

24 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 554/11066/20

провадження № 61-641ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Рішенням Октябрського районногосуду м.Полтави від23грудня 2021року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії АТ «КРЕДОБАНК» з приводу підвищення процентної ставки за кредитним договором № 23750/2019 від 12 квітня 2019 року. Зобов`язано АТ «КРЕДОБАНК» згідно кредитного договору № 23750/2019 від 12 квітня 2019 року перерахувати розмір ануїтетного платежу в первинний стан на 4 896,00 грн та повернути в попередній стан розмір процентної ставки на 10,49% з 01 травня 2020 року по дату набрання рішенням законної сили. Зобов`язано АТ «КРЕДОБАНК» зарахувати сплачені ОСОБА_1 грошові кошти за період з 01 травня 2020 року по дату здійснення обрахування в розмірі котрий більше 4 896,00 грн на погашення кредиту (тіла кредиту). В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Октябрського районногосуду м. Полтави від 26 квітня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про визнання недійсним додаткового договору та про стягнення судових витрат понесених стороною позивача у зв`язку з розглядом цивільної справи задоволено. Стягнуто з АТ «КРЕДОБАНК» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн понесених судових витрат на правничу допомогу. Визнано недійсним додатковий договір № 1 від 26 травня 2020 року до кредитного договору № 23750/2019 від 12 квітня 2019 року.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року апеляційну скаргу АТ «КРЕДОБАНК» задоволено частково. Додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2022 року скасовано. Стягнуто з АТ «КРЕДОБАНК» на користь ОСОБА_1 4 000,00 грн понесених судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі в частині визнання недійсним додаткового договору № 1 від 26 травня 2020 року до кредитного договору № 23750/2019 від 12 квітня 2019 року відмовлено.

У грудні 2022 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про долучення доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 3 000 грн.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року заяву повернуто без розгляду.

У грудні 2022 року до Полтавського апеляційного суду надійшла повторна заява ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 3 000 грн.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 від 27 грудня 2022 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції залишено без розгляду.

У січні 2023 року до Полтавського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку подачі заяви про долучення доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого заявник прохав визнати причини пропущення строку поважними та поновити його, прийняти до розгляду заяву від 27 грудня 2022 року та стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подачу заяви про долучення доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції відмовлено.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 04 квітня 2023 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву про причини пропуску строку задовольнити.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У пунктах 2 та 3 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Системне тлумачення пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України та частини першої та другої статті 406 ЦПК України свідчить, що оскаржена ухвала Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року про відмову поновити пропущений процесуальний строк не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

На підставі викладеного, згідно частини другої статті 406 ЦПК України, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2023 рокупідлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 406 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар