Справа № 372/385/23
Провадження №2-з-42/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., розглянувши заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до ОСОБА_1 про повернення земельних ділянок та скасування рішень про їх державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває вказана цивільна справа.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 передані у приватну власність земельні ділянки з кадастровими номерами :03:033:0076, :03:033:0077, :03:033:0078, :03:033:0079, :03:033:0080, :03:033:0081, :03:033:0082, як землі сільськогосподарського призначення. Водночас, дані земельні відносяться до земель водного фонду, у зв`язку з чим передача їх у приватну власність відповідачу суперечить вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15.03.2023 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.06.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

12 липня 2023 року через канцелярію Обухівського районного суду Київської області заступником керівника Київської обласної прокуратури подано заяву про забезпечення позову.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор зазначив, що починаючи з 2003 року на підставі ряду цивільно-правових угод спірні земельні ділянки неодноразово відчужувалися та об`єднувалися, у результаті чого наразі власником спірних земельних ділянок виступає відповідач, який отримав їх у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину №№ 906, 898, 910, 902 від 26.03.2018 та №№ 938, 946, 942 від 27.03.2018.

Приймаючи до уваги, що на землі водного фонду поширюється окремий порядок і способи використання, перебування таких земельних ділянок у приватній власності фізичної особи свідчить про реальну загрозу подальшого їх відчуження, розорювання або забруднення, що унеможливить використання спірних земель за їх цільовим призначенням, а також ускладнить виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, прокурор просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі, і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:033:0076, :03:033:0077, :03:033:0078, :03:033:0079, :03:033:0080, :03:033:0081, :03:033:0082, які належать ОСОБА_1 .

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, учасники справи до судового засідання не викликалися.

Відповідно до пункт 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом враховано, що пред`явлені в межах даного позову вимоги мають немайновий характер, у зв`язку з чим має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття такого заходу як арешт майна, яке є предметом спору, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (схожий правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 925/77/20).

Так, зі змісту пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) або повернення майна чи про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору. Близька за змістом правова позиція викладена сформульовано в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019 у справі № 911/527/19.

У свою чергу, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Згідно з нормами ст. 1, 88, 89 Водного кодексу України, ст. 60, 61 Земельного кодексу України прибережна захисна смуга є частиною водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони. На земельних ділянках такої категорії, зокрема, заборонено розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), садівництво та городництво, зберігання та застосування пестицидів і добрив, а також будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Відтак, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки в разі подальшого відчуження відповідачем спірних земельних ділянок, їх розорювання чи забруднення, виконання рішення суду буде значно ускладнено чи унеможливлено, а також вимагатиме від позивача ініціювання нових судових процесів для відновлення прав Козинської селищної ради.

Судом ураховано, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки та заборони вчинення реєстраційних дій щодо цих ділянок відповідає принципам співрозмірності, розумності, обґрунтованості та адекватності.

При цьому, накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій стосується лише земельних ділянок, що є предметом спору, відтак існує прямий зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути Козинській селищній раді спірні земельні ділянки водного фонду.

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.05.2021 року у справі № 916/3638/20.

Одночасно, обраний позивачем спосіб забезпечення позову має тимчасовий характер та не порушує збалансованість інтересів сторін у справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 7 статті 153 ЦПК України про забезпечення позову або відмову у забезпеченні суд постановляє ухвалу.

Крім того, суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення позову. При цьому, за положеннями частини 6 статті 154 ЦПК України ухвалення рішення про забезпечення позову без одночасного вирішення судом питання про зустрічне забезпечення не позбавляє заявника права звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення, що може бути подано після застосування судом заходів забезпечення позову (схожа правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду складі Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 904/661/19).

Керуючись статтями 149, 152, 153, 258, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі, і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:033:0076, :03:033:0077, :03:033:0078, :03:033:0079, :03:033:0080, :03:033:0081, :03:033:0082, які належать ОСОБА_1 .

Стягувач: заступник керівника Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, 27/2; ідентифікаційний код 02909996);

Боржник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Т.Г. Сташків