ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1052/23

Провадження № 22-ц/4820/1652/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №682/1052/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2023 року (суддя Матвєєва Н.В., повне судове рішення складено 16 червня 2023 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» (далі АТ «Хмельницькгаз», Товариство) зазначало, що ОСОБА_1 зареєстрований споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Газові прилади, встановлені в будинку відповідача це плита, котел; облік газу в його помешканні здійснюється за показниками лічильника газу. Позивач вказує, що взаємовідносини між споживачами природного газу та Оператором ГРМ регулюються Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015. Після оприлюднення договору розподілу природного газу в громадсько-політичній газеті захисту подолян «Подільські вісті» 29.12.2015 та на офіційному сайті Оператора ГРМ 23.12.2015 за вищевказаною адресою здійснювалося фактичне споживання природного газу та часткова оплата послуг з розподілу природного газу, а споживач не звертався до позивача із заявами про припинення розподілу природного газу. Проте, відповідач свої зобов`язання по оплаті за розподіл природного газу не виконує, що призвело до заборгованості останнього в розмірі 1926,40 грн за період з 01.07.2020 по 30.04.2023.

Зважаючи на викладене, АТ «Хмельницькгаз» просило стягнути з ОСОБА_1 1926,40 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Хмельницькгаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1926,40 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що укладення договору №107 від 28.02.2011 про передачу права користування комунальним майном (газовими мережами м. Славути), затвердженим рішенням №5 Славутської міської ради 25.03.2011 року №9-5/2011 порушують ст 143, 144 Конституції України. Апелянт зазначає, що жодних договірних відносин (навіть з порушенням законодавства) не існує з філіями АТ «Хмельницькгаз», як підприємством недержавної власності, а тому Товариство є неналежним позивачем у справі №682/1052/23 про вимогу за неіснуючим боргом.

Відповідач також вказує, що АТ «Хмельницькгаз» під час судового розгляду не було долучено друкованих матеріалів Типового договору приєднання (оферти), що був, за словами позивача, опублікований в засобах масової інформації Хмельницької області для подальших дій клієнтів щодо прийняття індивідуального рішення.

Також, на думку ОСОБА_1 , позивач додав підроблений розрахунок заборгованості, проте суд першої інстанції не виконав свого обов`язку щодо постановлення окремої ухвали на підставі частини 11 статті 262 ЦПК України.

Тому, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 29 серпня 2023 року відзив АТ «Хмельницькгаз» залишено без розгляду.

Справа розглядається в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 857 від 29.06.2017 АТ «Хмельницькгаз» є оператором газорозподільної системи, має відповідну ліцензію на здійснення послуг з розподілу природного газу в межах території Хмельницької області (а.с. 12).

ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: кв. АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою АТ «Хмельницькгаз» від 14.04.2023 (а.с. 7).

Заборгованість відповідача за послуги з розподілу природного газу за період з 01.07.2020 по 30.04.2023 становить 1926,40 грн, що підтверджується довідкою АТ «Хмельницькгаз» про фінансовий стан споживача (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) від 14.04.2023 (а.с. 7) та розрахунком заборгованості від 24.04.2023 (а.с. 11).

Судовим наказом Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2021 року у справі №682/565/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Хмельницькгаз» заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 631,47 грн та судові витрати у розмірі 227 грн (а.с.18).

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2021 року у справі №682/656/21 скасовано судовий наказ Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2021 року у справі №682/565/21. Роз`яснено АТ «Хмельницькгаз» право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.19).

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Хмельницькгаз» та стягуючи з ОСОБА_1 на користь Товариства 1926,40 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача наявний обов`язок з оплати вартості послуг з розподілу природного газу, проте останнім було порушено умови договору розподілу природного газу.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Так, правовідносини, які виникли між споживачем ОСОБА_1 та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Оператор газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яка видається Регулятором.

Основними функціями Оператора ГРМ є: забезпечення розподілу (переміщення) природного газу від місць його надходження в ГРМ з ГТС та з інших джерел (від ГДП та ВБМ, підключених до ГРМ, та від суміжних ГРМ) до споживачів природного газу з урахуванням його якісних і фізико-хімічних характеристик та потреб цих споживачів (пункт 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 857 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 02 липня 2019 року № 1323) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Хмельницької області в зоні розташування газорозподільної системи надано АТ «Хмельницькгаз».

Згідно з пунктом 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21) та від 14 вересня 2022 року у справі № 717/341/21 (провадження № 61-20726св21).

Висновки щодо застосування норм права у близьких за змістом правовідносинах, зокрема щодо приєднання до публічного договору (акцептування договору), містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 161/11800/19 (провадження № 14-119цс20).

Встановивши, що оператором газорозподільної системи на території Хмельницької області на підставі відповідної ліцензії є АТ «Хмельницькгаз», а ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , якому присвоєно номер особового рахунку № НОМЕР_1 і який фактично споживає природний газ та періодично сплачує його вартість, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до Типового договору розподілу природного газу.

Та міськрайонний суд вірно виходив з того, що відповідачем у 2020 році двічі здійснювалася оплата послуг за розподіл природного газу в сумі 99,71 грн та 604,00 грн, що повністю відповідало розміру нарахованої оплати за послуги з розподілу на час здійснення платежів, що підтверджує факт наявності у відповідача фізичного підключення газоспоживаючих приладів до газорозподільної мережі у спірному періоді, а також суд врахував те, що ОСОБА_1 заява про припинення користування природним газом не подавалась, у зв`язку із чим у останнього наявний обов`язок оплати вартості послуг з розподілу природного газу відповідно до чинного договору.

І з огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про те, що АТ «Хмельницькгаз» є неналежним позивачем є голослівними.

Аргументи апеляційної скарги в тій частині, що Договір про передачу права користування комунальним майном №107 від 28 лютого 2011 року, затвердженим рішенням Славутської міської ради №5 від 29.03.2011 є недійсним, не заслуговують на увагу, адже у передбаченому законом порядку цей Договір, який укладено між Славутською міською радою та АТ «Хмельницькгаз» Славутська філія, в редакції додаткової угоди №1 від 10.04.2023 недійсними не визнавався, а отже в силу статей 204, 629 ЦК України є чинним, правомірним і обов`язковим для виконання сторонами.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як на підставу для відмови у позові на те, що АТ «Хмельницькгаз» не надсилало відповідачу будь-яких офіційних пропозицій, підписаних відповідальною особою і скріпленою мокрою печаткою на фірмовому бланку АТ «Хмельницькгаз» для підписання договору, а також, що позивач додав до позовної заяви підроблений розрахунок заборгованості не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки ОСОБА_1 не звертався до позивача із заявами про припинення розподілу природного газу, а фактично користувався послугами із розподілу природного газу, визнаючи таким чином наявність договірних правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_1 за період з 01.07.2020 по 30.04.2023 отримував послуги з постачання природного газу, періодично оплачував їх та, відповідно, отримував і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак не сплачував в повному обсязі вартість отриманих ним у зазначений період цих послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед АТ «Хмельницькгаз», яке є оператором газорозподільної системи на території Хмельницької області, у розмірі 1926,40 грн.

Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем за період з 01 липня 2020 року по 30 квітня 2023 року відповідно до вимог Кодексу ГРМ та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Хмельницькгаз» у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Правильність розрахунку вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 перевірено судом першої інстанції та відповідач зазначеного розрахунку не спростував і своїх контррозрахунків не навів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , крім іншого, просив апеляційний суд постановити окрему ухвалу, про яку ним заявлялося клопотання в суді першої інстанції. А згідно матеріалів справи вбачається, що 22.05.2023 ОСОБА_1 , крім іншого, просив суд винести окрему ухвалу про підробку документів щодо системного обліку підробки використання газу постачальником АТ «Хмельницькгаз» та направити до слідчих органів Шепетівського управління поліції у Хмельницькій області матеріальні дані щодо підробки обліку даних витрачених газу (а.с.27-29).

Відповідно до статті 385 ЦПК України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Відповідно до частини 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено і в чому саме полягає порушення.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є: виявлення під час розгляду справи порушень матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

За правилами статті 385 ЦПК України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку встановлених статті 262 цього кодексу, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Так, положеннями статті 374 ЦПК України чітко визначено повноваження апеляційного суду і окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для постановлення окремої ухвали, адже судом під час розгляду справи не встановлено порушення АТ «Хмельницьгаз» вимог закону в спірних правовідносинах.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Так, апеляційний суд вважає, що судові витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають, оскільки суд залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай