КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-н/947/2089/23
УХВАЛА

26.04.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цією заявою та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Разом з тим, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України може бути видано судовий наказ, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Отже, право на аліменти має той із батьків дитини або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оглянувши подану до суду заяву вбачається, що з вимогою про стягнення аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до наданої копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що батьками останнього є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Доказів на підтвердження того, що заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доказів на підтвердження того, що вона є іншим законним представником дитини, до заяви не надано.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставними доводи заявника на наявність підстав для звернення до суду з цією заявою.

Відповідно до вимог пунктів 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу або якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Зазначені обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу, що не позбавляє заявника права звернутися до суду із цими вимогами в позовному провадження.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 186 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити стягувачеві, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.