ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3974/23 Справа № 233/5220/21 Суддя у 1-й інстанції - Малінов О.С. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 233/5220/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оксенюк Ганна Олегівна, на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2023 року, яка постановлена суддею Маліновим О.С. у режимі дистанційного провадження та повне судове рішення складено 17 січня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Виконавчий комітет Костянтинівської міської ради, ОСОБА_4 , про заборону вчиняти певні дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оксенюк Г.О., просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неврахування тієї обставини, що позивач не був належним чином повідомлений про судові засідання, зазначені в ухвалі суду.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Виконавчий комітет Костянтинівської міської ради, ОСОБА_4 , про заборону вчиняти певні дії та стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Частина 5 ст. 223 ЦПК України зазначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення залу судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

При цьому, ч. 1, 1 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час або неповідомлення про причини неявки.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Виконавчий комітет Костянтинівської міської ради, ОСОБА_4 , про заборону вчиняти певні дії та стягнення моральної шкоди.

Справа до розгляду призначалася неодноразово, зокрема, на: 21.12.2021 року, 10.01.2022 року, 24.01.2022 року, 16.02.2022 року, 15.03.2022 року, 14.04.2022 року, 22.07.2022 року, 16.08.2022 року, 07.09.2022 року, 28.09.2022 року, 17.10.2022 року, 02.11.2022 року, 21.11.2022 року, 12.12.2022 року, 29.12.2022 року, 17.01.2023 року.

Оскільки, підставою для залишення позовної заяви без розгляду є неявка позивача у судове засідання двічі поспіль, то колегія суддів перевіряє наявність обставин для залишення позову без розгляду, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 29.12.2022 року та 17.01.2023 року.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2022 року підготовче судове засідання відкладено на 29 грудня 2022 року, у зв`язку із відсутністю учасників справи та їх предстаників, разом з тим у матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення позивача ОСОБА_1 про розгляд справи, а наявне лише оголошення про виклик у судове засідання відповідача ОСОБА_2 (а.с. 134,135).

29 грудня 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебування Головуючого судді у відпустці у період з 19 грудня 2022 року по 30 грудня 2022 року (а.с. 136), про що наявна довідка секретаря судового зсідання.

В матеріалах цивільної справи відсутні відомості про призначення наступної дати судового засідання, а лише наявне оголошення від 04 січня 2023 року про виклик відповідача ОСОБА_3 у судове засідання, яке призначено на 17 січня 2023 року (а.с. 137).

Інші учасники справи про призначення судових засідань на 29.12.2022 року та 17.01.2023 року судом взагалі не повідомлялися, що узгоджується з доводами апеляційної скарги.

Отже, висновки суду щодо належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи є помилковими, з огляду на ту обставину, що матеріали справи взагалі не містять жодних відомостей щодо повідомлення позивача про розгляд справи.

За таких обставин, відсутні підстави вважати неявку позивача ОСОБА_1 двічі поспіль без поважних причин.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо повторності неявки позивача у судове засідання, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання, а тому висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду колегія суддів вважає необґрунтованим.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд не забезпечив належної організації судового розгляду справи та порушив право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

Зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оксенюк Ганна Олегівна, - задовольнити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2023 року скасувати та направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Виконавчий комітет Костянтинівської міської ради, ОСОБА_4 , про заборону вчиняти певні дії та стягнення моральної шкоди до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2023 року.

Головуючий:

Судді: