Справа № 686/255/23
Провадження № 2/686/1915/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді Павловської А.А.,

справа № 686/255/23;

сторони та інші учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ,

-відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В січні 2023 року позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь додаткові витрати понесені на розвиток художніх здібностей і реалізацію права на освіту неповнолітньою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 42 064 грн. та понесені судові витрати - 8000 грн. та судовий збір.

В обґрунтування наведених вимог зазначає, що в нього із відповідачкою у шлюбі народилося двоє дітей, які після розірвання шлюбу проживають із батьками відповідачки. Він сплачує аліменти дітям, окрім таких аліментів він поніс додаткові витрати на старшу дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має здібності до малювання.

Вказує, що мати дитини не займається дитиною всі витрати несе лише він.

Для вступу до Академії мистецтв, і для розвитку її художніх здібностей ОСОБА_5 готувалась, у приватному мистецькому закладі «Cube ART Workroom», дитина мріяла вступити до Львівської академії мистецтв, на факультет графічний дизайн. Про підготовку до здачі творчого іспиту для вступу у вуз свідать витанційї про оплату за навчання та виконані нею роботи. 14 вересня, 7 жовтня 2021, 6 січня і 5 лютого 2022 він оплатив по 1000 грн. (а всього 4000грн) за уроки ОСОБА_5 , які вона отримала «Cube ART Workroom» за місяць, що також є його додатковими втратами, які слід стягнути з ОСОБА_2 .

Для успішного вступу до Львівської академії мистецтв і розвитку художніх здібностей ОСОБА_5 1 березня 2021 року він придбав дитині професійний графічний планшет «Huion Kamvas Pro 22 з пером PW500» за 1000 доларів США. Вартість такого планшету, пера і сьогодні становить також 1000 доларів США, еквівалент 41900грн.

Далі, виявилось, що графічний планшет самостійно не працює, до нього слід підключати ноутбук з відповідними параметрами та програмним забезпеченням.

Тому, ІНФОРМАЦІЯ_2 в магазині «Комп`ютерний всесвіт» у АДРЕСА_1 , для роботи на графічному планшеті, який не працює без ноутбука, він придбав ще й ноутбук «НР Рavilion15-eg0009uaFHD/8Gb/SSD256Gb»- вартістю 17 188 грн.

Зазначає, що ці додаткові витрати на придбання планшету і ноутбуку пов`язані з розвитком особливих художніх здібностей ОСОБА_5 , повинні нести обоє батьків, проте, ОСОБА_2 не бажає відшкодовувати 50% вказаних витрат.

Крім того, ОСОБА_5 виявила бажання навчатись в ЛНУ. 2 вересня 2022 року він поїхав з дитиною у м.Львів, де уклали угоду про платне навчання. Про ці обставини достовірно знала відповідачка, вона знала, що дитина буде навчатись платно і ми шукаємо житло дитині біля факультету, проти цього відповідачка не заперечувала. 2 вересня 2022 після підписання угоди він сплатив 21 040, 50 грн. за перший семестр навчання. Ці додаткові витрати, пов`язані з реалізацією ОСОБА_5 права на освіту, повинні нести обоє батьків, проте, ОСОБА_6 не бажає відшкодовувати 50% вказаних витрат (10520,25грн), а тому їх слід стягнути за рішенням суду.

Так, усього позивачем витрачено 84 128 грн. даткових витрат, а тому 50% вказаних витрат слід стягнути з відповідачки .

07.04.2023 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що вона також забезпечує дітей і займається ними. При цьому, батько ОСОБА_1 на час придбання неповнолітній дочці ОСОБА_5 дорого вартісних речей, зокрема професійного графічного планшету вартістю 1000 доларів США (по курсу 41 900грн), ноутбуку вартістю 17 188грн, не радився з нею про необхідність купівлі таких дорогих речей. Їй невідомо, що може ще придбавати позивач з дорогих речей зі своєї ініціативи, а потім ставити питання про відшкодування додаткових витрат. Як слідує з позову, ОСОБА_1 ще оплачував уроки приватні (4000грн), уклав договір про надання освітніх послуг для дочки ОСОБА_5 та ним було сплачено 21 040грн. Однак, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , і він уклав такий договір та має можливість фінансово оплачувати вартість навчання доньки. Вони з дочкою вважали, що дороговартісні речі та навчання в університеті, оплата приватних уроків - це є обов`язок батька, оскільки її, як матір, ніхто не попереджав про відшкодування половини вартості речей та навчання. Слід зазначити, що при купівлі будь - яких речей, завжди батько дітей ОСОБА_1 повідомляв про те, що він зменшує надання розміру коштів на утримання дітей, оскільки купив якісь речі. І при купівлі цих вищезазначених речей ОСОБА_1 також враховував цю обставину та зменшував надання коштів на утримання дітей.Тобто, позивач зменшив розмір коштів на утримання дітей, оскільки він придбав речі, і ще на даний час хоче стягнути 50% вартості цих речей. Крім того, донька ОСОБА_7 звернулася з заявою до свого батька про те, щоб він забрав собі назад його подарунки: професійний графічний планшет вартістю 41 900грн, ноутбук вартістю 17 188грн. Кошти, які надає позивач своїм дітям йдуть суто на утримання дітей.

07.04.2021 року відповідач долучила копію заяви ОСОБА_5 , адресовану позивачу, згідно якої вона вважає, що професійний графічний планшет та ноутбук це були подарунками батька та просить їх забрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11.01.2023 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

25 квітня 2023 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Ршенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.01.2018 р. розірвано шлюб між сторонами.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 виповнилося 18 років.

Відповідно до довідки ТУ ДСА в Хмельницькій області від 29.08.22 р. ОСОБА_1 добровільно сплатив аліменти на ОСОБА_3 в сумі 133706,43 грн. з вересня 21 р. по серпень 22 р.

Відповідно до довідки ТУ ДСА в Хмельницькій області від 29.08.22 р. ОСОБА_1 добровільно сплатив аліменти на ОСОБА_8 в сумі 79 322,76 грн. з вересня 21 р. по серпень 22 р.

1 березня 2021 року позивачем придбано професійний графічний планшет «Huion Kamvas Pro 22 з пером PW500» за 27 900 грн., що вбачається із видаткової накладної та квитанції ТОВ «НоваПей» від 01.03.21 р. на суму 28 478 грн. з комісією.

6 червня 2021 року в магазині «Комп`ютерний всесвіт» для роботи на графічному планшеті, який не працює без ноутбука, позивач придбав ще й ноутбук «НР Рavilion15-eg0009uaFHD/8Gb/SSD256Gb»- вартістю 17 188 грн., що вбачається із квитанцій, гарантійного талону та графіку платежів по кредиту.

14 вересня, 7 жовтня 2021, 6 січня і 5 лютого 2022 позивач оплатив по 1000 грн. (а всього 4000грн) за уроки ОСОБА_5 , які вона отримала «Cube ART Workroom» за місяць,

2 вересня 2022 після підписання договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти в ЛНУ позивач сплатив 21 040, 50 грн. за перший семестр навчання.

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до такого висновку.

Щодо стягнення з відповідача половини вартості за професійний графічний планшет «Huion Kamvas Pro 22 з пером PW500» за 41 900 грн. ( згідно квитанції 28 478 грн. з комісією), ноутбук «НР Рavilion15-eg0009uaFHD/8Gb/SSD256Gb»- вартістю 17 188 грн., та на оплату занять в сумі 4000 грн. у приватному мистецькому закладі «Cube ART Workroom», то в задоволені даної вимоги слід відмовити,оскільки судом не встановлено, що такі речі необхідні дитині у зв`язку із викликаними особливими обставинами.

До того ж, ОСОБА_7 згідно письмових пояснень вважає такі речі подарунком батька.

Крім того, понесення таких витрат є добровільним волевиявленням батька, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності купівлі таких речей та не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять у приватному мистецькому закладі «Cube ART Workroom».

Що стосується вимоги про стягнення додаткових витрат на навчання в ЛНУ, а саме стягнення половини розміру вартості за навчання від суми 21 040, 50 грн., то в цій частині слід відмовити у зв`язку із наступним.

Як зазначає позивач додаткові витрати були викликані необхідністю отримання вищої освіти. Таким чином, позивач вважає за можливе віднести витрати, пов`язані зі здобуттям освіти за договором про надання освітніх послуг до додаткових витрат.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Враховуючи зазначене, навчання особи для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Такі висновки зроблені Верховним Судом у відповідній постанові від 29.01.2018р. у справі № 622/373/16-ц.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину пов`язаних з оплатою навчання у навчальному закладі, оскільки в даному випадку, додаткові витрати позивача були викликані не особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини, в розумінні статті 185 СК України, а у зв`язку з бажанням дитини навчатися в університеті, за контрактною формою.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141СК України перебачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Статтею 174 СК України перебачено, що майно, придбане батьками або одним із них для забезпечення розвитку, навчання та виховання дитини (одяг, інші речі особистого вжитку, іграшки, книги, музичні інструменти, спортивне обладнання тощо), є власністю дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.. 180 СК Украхни).

Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів . Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Ззідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 - 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: