Справа № 148/825/22
Провадження №2/148/50/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 квітня 2023 року м. Тульчин Вінницької області

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Григоренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 11.03.2011, чим ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг (надалі Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Свої зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» за договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер та позивачем 08.06.2021 направлена претензія кредитора до Тульчинської державної нотаріальної контори, та 26.07.2021 отримано відповідь, що спадкоємцем позичальника є ОСОБА_1 .

Крім того, 02.09.2021 позивачем до спадкоємця позичальника направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, однак вона залишена без задоволення.

Станом на дату смерті позичальника, його заборгованість перед Банком за кредитним договором № б/н від 11.03.2011 становить 6998,92 грн., яка складається з наступного:

- 6998,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 6998,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 , як спадкоємиці позичальника, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання від нього про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, згідно якої не визнає позовні вимоги, оскільки постановою Вінницького апеляційного суду від 28.07.2022 з неї на користь АТ «Ощадбанк» стягується заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування, яка становить 19807 грн., в межах вартості одержаного у спадок майна.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг в AT КБ «ПриватБанк» підписав Заяву № б/н від 11.03.2011, в якій підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 32) та отримав платіжну картку.

Взяті на себе за договором зобов`язання позивач перед позичальником ОСОБА_2 виконав в повному обсязі, надавши останньому можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, а позичальник користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою за договором б/н за період 13.11.2012 по 29.11.2021 (а.с. 18-30).

Також, згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 , кредитний ліміт збільшено до 10000 грн. (а.с. 31).

У відповідності до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку ОСОБА_2 свої зобов`язання перед банком не виконував належним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 23.11.2021 становить 6998,92 грн. яка складається з наступного: 6998,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6998,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с. 17).

Встановлено судом і те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18.06.2020 Тульчинським районним відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстицї (м. Хмельницький), (а.с. 63) та після його смерті відкрилася спадщина.

Від АТ КБ «ПриватБанк» 27.05.2021 на адресу Тульчинської державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора, згідно якої банк просить включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в розмірі 6998,92 грн. (а.с. 65).

Із повідомлення Тульчинської нотаріальної контори №850/02-14 від 21.07.2021, адресованої позивачу, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом видано 18.12.2020 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 66).

Крім того, 03.08.2021 позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено лист-претензію, з вимогою сплатити заборгованість за договором від 11.03.2011, укладеним з ОСОБА_2 , в сумі 6998,92 грн. (а.с. 67).

З копії спадкової справи № 763/2020, відкритої 17.11.2020 після смерті ОСОБА_2 , судом встановлено, що 17.11.2020 з заявою про прийняття спадщини після смерті сина звернулася мати ОСОБА_1 , (а.с. 89). Також з матеріалів спадкової справи встановлено, що до Тульчинської нотаріальної контори з претензією кредитора 27.05.2021 звернувся АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 104). Інші особи з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не звертались, свідоцтво про право на спадщину за законом видано ОСОБА_1 18.12.2020 (а.с. 101).

Крім того, 09.08.2021 на адресу Тульчинської державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора АТ «Ощадбанк», згідно якої банк просить включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в розмірі 40446,33 грн. (а.с. 112, 116).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 28.07.2022, рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.03.2022 скасовано та постановлено стягнути з ОСОБА_1 як спадкоємця померлого ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за заявою про приєднання № 1095277 від 09.02.2018 та договором комплексного банківського обслуговування, яка становить 19807 грн., в межах вартості одержаного у спадок майна (а.с. 134 144).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено у ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Законодавством визначено, що у випадку прийняття спадщини відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками (універсальне правонаступництво).

Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини.

Статтею 1281 ЦК України унормовано, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

За положеннями ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до усталеної судової практики судами традиційно визнавались за кредиторами спадкодавця права на вимогу до спадкоємців щодо виконання зобов`язань попереднього боржника, спадкодавця.

Аналіз структури та змісту ЦК України дає підстави для висновку, що застосування спеціальних способів захисту, які визначені законодавцем для захисту окремих категорій цивільних прав, не виключає можливості також застосовувати загальні способи захисту цивільних прав та інтересів.

Зокрема, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У наведеній нормі права передбачається спеціальний, додатковий за своєю правовою природою, спосіб захисту цивільних прав та інтересів кредитора спадкодавця в разі, якщо спадкоємці не виконають його вимоги.

У постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц, від 12 травня 2022 року у справі № 577/650/21 суд касаційної інстанції вказав, що ані зі змісту, ані з системного аналізу наведеного правила у зв`язку з іншими нормами ЦК України Верховний Суд не має правових підстав зробити висновок, що такий спосіб захисту є єдино можливим.

Тож, Верховний Суд зробив висновок, що застосування правила ст. 1282 ЦК України не виключає можливості застосування альтернативного способу захисту, зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України про примусове виконання обов`язку в натурі.

Тлумачення ж ст. 1282 ЦК України окремо від інших норм ЦК України позбавить кредитора права на захист своїх цивільних прав та інтересів у тому випадку, якщо на час його звернення до суду з відповідною позовною вимогою майно, яке було передано спадкоємцю у натурі, не збереглося.

Відповідно до структури ЦК України кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд.

Застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Зважаючи на наведене, кредитор вправі вимагати з відповідача стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц та у постанові Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №450/2021/15-ц, зазначено, що кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6-ти місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст.ст. 1281 і 1282 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач дізнався про те, що після смерті позичальника ОСОБА_2 спадщину прийняла його мати ОСОБА_1 з листа Тульчинської держнотконтори від 21.07.2021, який надійшов до позивача 26.07.2021, та позивачем на адресу ОСОБА_1 направлено лист - претензію від 03.08.2021 про необхідність погашення заборгованості, тобто позивач не порушив строки пред`явлення своїх вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину, та подав лист претензію у строк шість місяців з дня коли позивач дізнався про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на викладене, враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_2 , у зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань мав заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк», яка станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 склала 6998,92 грн., то в силу ч. 2 ст. 1282 ЦК України, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк». підлягає до стягнення заборгованості у розмірі 6998,92 грн.

Статтею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2481 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 61 Конституції України, ст. 15, 16, 258, 267, 526, 527, 530, 549, ч. 2 ст. 550 , 610, 612, 614, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. 1, 10, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», місцезнаходження якого: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, рах. № НОМЕР_3 , , МФО 305299, заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.03.2011 в розмірі 6998 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 92 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», місцезнаходження якого: вул. Грушевського, 1Д, м.Київ, 01001, рах № НОМЕР_3 , , МФО 305299, судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: