ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/4008/21 Номер провадження 22-ц/814/1393/23Головуючий у 1-й інстанції Семенова Я.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просила визнати за нею право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 29 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем ОСОБА_1 не доведено належними доказами , що їй було відмовлено у реєстрації її місця проживання за адресою спірного житлового приміщення, також позивачем не надано доказів що свідчили б про те, що остання не має іншого житла на праві власності чи праві користування.

Непогодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення суду є необґрунтованим, судом неповно з`ясовано обставини , які мають суттєве значення для справи , крім того судом не досліджено докази які мали значення для вирішення справи .

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказує, що нею ще до смерті чоловіка ОСОБА_2 було укладено договір про користування електричною енергією від 24.07.2005 року у спірній квартирі. Більше того, беручи до уваги акт, складений 22 квітня 2021 року комісією дільниці №30 КП «Жилкосервіс» , наданий відповідачем , суд не звернув увагу що вказаний акт складено після звернення ОСОБА_1 із позовом до суду. Апелянт зазначає , що надала суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог, проте суд не надав їм належної оцінки.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Московського районного суду міста Харкова від 29 листопада 2021 року , та ухвалити нове рішення яким її позов задовольнити .

Від Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу , у якому відповідач посив апеляційну скаргу залишити без задоволення , а рішення Московського районного суду міста Харкова від 29 листопада 2021 року без змін.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

З ордеру на жиле приміщення № 151 від 06.12.1958 вбачається ,що він виданий на ім`я ОСОБА_3 із сім`єю з чотирьох чоловік на право заняття жилого приміщення, площею 28,50 кв.м., яке складається з двох кімнат у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Відповідно до Історичної довідки № 1, складеної 22.04.2021 дільницею № 30 КП «Жилкомсервіс», квартира АДРЕСА_1 розташована на першому поверсі двоповерхового будинку, двокімнатна, житловою площею - 28,7 кв.м., загальною площею - 48,5 кв.м. на підставі ордеру № 151 від 06.12.1958 вказане жиле приміщення було надано: 1) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - наймач, зареєстрований у квартирі 22.02.1956, знятий з реєстрації -16.09.2015, у зв`язку зі смертю29.05.2000; 2) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - матері наймача, зареєстрована у квартирі з 24.06.1955, знята з реєстрації - 29.05.2000, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 3) ОСОБА_5 , - дружині наймача, зареєстрована в квартирі з 27.09.1956, знята з реєстрації - 16.09.2015, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 4) ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , , - син наймача, зареєстрований 11.11.1987, знятий з реєстрації - 16.09.2015, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 . Квартира не приватизована. Нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_1 призупинені з 01.12.2018, в квартирі ніхто не зареєстрований (а.с. 72).

Згідно з поквартирною карткою форми Б, у квартирі АДРЕСА_1 вказані вище особи перебували на реєстраційному обліку (а.с. 75).

На підставі вказаного вище ордеру у квартиру АДРЕСА_1 вселились: ОСОБА_3 - наймач, та члени його родини: ОСОБА_4 - мати наймача, ОСОБА_5 - дружина наймача, ОСОБА_6 - син наймача та до своєї смерті перебували на реєстраційному обліку за вказаною адресою.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається , що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_3 , виданого повторно 25 червня 1996 року Московським ВРАГС м. Харкова, 28 серпня 1992 року ОСОБА_6 , уклав шлюб з ОСОБА_1 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 , батьками останнього є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_5 , виданого 13.01.1996 Харківським міським ВРАГС, ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_4 (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_6 , виданого 08 грудня 1998 року Харківським міським ВРАГС , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померла ОСОБА_5 (а.с. 10).

Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 , виданим 31 травня 2000 року Харківським міським ВРАГС, ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_3 (а.с. 11).

Як убачається зі свідоцтва про смерть НОМЕР_8 , виданого 28 листопада 2006 року, ІНФОРМАЦІЯ_11 помер ОСОБА_6 (а.с. 12).

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_11 помер останній з членів сім`ї наймача квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_6 , чоловік позивачки ОСОБА_1 .

Згідно з копією паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , позивача у справі, вона у період часу з 16 липня 1990 року по 08 травня 2013 року перебувала на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 4).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 253508806 від 20.04.2021, квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 255/03, виданого 24.12.2003 (а.с. 76).

Згідно з листом № 519/0/233-21-2696/0/232-21 від 26.04.2021 на № 3197/9-21 від 20.04.2021 за підписом заступника начальника управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, звернення громадян з питання визнання наймачем квартири АДРЕСА_1 до Управління обліку та розподілу житлової площі у період з 01 січня 2011 року до сьогодні, не надходили. До 2010 року питання щодо визнання громадян наймачами відносилися до повноважень виконавчих органів районних в місті Харкові рад, діяльність яких була припинена відповідно до рішення 38 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 25.11.2009 № 266/09 «Про неутворення районних у місті Харкові рад». Проведеною перевіркою списків громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлено, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_7 на такому обліку не перебували та не перебувають (а.с. 78).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 2 ст. 61 ЖК України про те, що договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем, громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Ордер видається відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР N 470 від 11.12.1984 року. Відповідно до п. 69 Правил на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер (додаток N 7), який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Пунктом 70 передбачено, що ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Встановлено що позивач не був зареєстрований у спірній квартирі, тривалий час ОСОБА_1 була зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

При зверненні до суду позивач зазначила, що вона проживала у спірній квартирі починаючи з 1998 рокуі по час подання позову , надавши на підтвердження вказаного договори про надання житлово-комунальних послуг, квитанції щодо сплати комунальних послуг за утримання спірного житла.

Водночас, за змістом статті 65 ЖК Української РСР за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні. Така ж позиція підтримана і Верховним Судом у постанові в справі № 199/91418/16 від 21 травня 2020 року. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 12 квітня 2021 року в справі № 127/26104/18 (провадження № 61-23331св19), від 03 лютого 2021 року в справі № 643/3624/16 (провадження № 61-5000св19), від 01 вересня 2021 року в справі № 641/7103/19 (провадження № 61-6885св20).

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав для задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги, щодо належності та достатності доказів сталого зв`язку зі спірною квартирою та проживання там апелянта, апеляційним судом відхиляються з огляду на таке.

Встановлено, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_3 перебуває в комунальній власності.

Позивач ОСОБА_1 по теперішній час не зареєстрована за адресою спірного майна, як вірно встановлено судом першої інстанції, у матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 з питань реєстрації її місця проживання за адресою спірного житлового приміщення. Крім того, суду не надано й доказів звернення позивача до компетентного органу з питання укладення з нею договору найму даної квартири.

Апеляційним судом жодним чином не встановлено в чому саме полягає порушення прав ОСОБА_1 з боку відповідача, оскільки реалізація наданого на спірну квартиру ордера здійснена відповідно до закону, після чого особи, на яких було видано вказаний ордер померли.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та грунтуються на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя : В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов