ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Цвик А.К.,

скаржника: ОСОБА_1 ,

представника скаржника: Ничик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрід Ю.М. про арешт коштів боржника у рамках виконавчого провадження №62935980, стягувач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», -

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року скаржник ОСОБА_1 звернувся Фастівського міськрайонного суду Київської області з скаргою на дії державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрід Ю.М., стягувач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», у якій просив визнати арешт коштів боржника неправомірним та скасувати постанову про арешт майна боржника від 03.09.2020 року в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Приватбанк».

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що з метою виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області, державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках на ім`я скаржника, в результаті чого було арештовано його рахунок в ПАТ «Приватбанк», який використовується для нарахування та отримання заробітної плати. У зв`язку з чим він позбавлений можливості отримувати заробітну плату, яка являється єдиним джерелом його існування.

Заперечень на скаргу не надходило.

У судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник органу державної виконавчої служби у судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про розгляд скарги без участі державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутністю осіб, що не з`явились.

Ухвалою суду від 07.06.2023 року призначено судове засідання з розгляду скарги та витребувано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №62935980.

Суд, заслухавши пояснення скаржника та його представника, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, дійшов до наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2018 року у справі №381/4723/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 475399,19 грн. та судові витрати у розмірі 7140,82 грн.

На виконання вказаного рішення судом 29.11.2018 року видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлений до Фастівського відділу ДВС, для примусового виконання шляхом подання заяви про відкриття виконавчого провадження до Фастівського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

03.09.2020 року головним державним виконавцем Фастівського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрід Ю.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62935980 з виконання вказаного судового рішення.

16.09.2020 року головним державним виконавцем Скрід Ю.М. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.

У той же час, 20.11.2020 року головним державним виконавцем Скрід Ю.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

Як вбачається з довідки АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 станом на 30.05.2023 року має у банку картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), на яку отримує зарплатні виплати. Також на вказану картку може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Звертаючись в судовому засіданні боржник зазначав, що внаслідок винесення державним виконавцем зазначеної вище постанова, він не може отримати заробітну плату.

Статтею 10 Конвенції про захист заробітної плати № 95 від 01 липня 1949р., ратифікована 23 червня 1992р. визначено, що заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством.

Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

У рамках даної скарги ОСОБА_1 оскаржується постанова від 03.09.2020 року, у той час, як арешт на кошти боржника накладено постановою від 16.09.2020 року. Крім того, виконавче провадження № 62935980 на даний час є завершеним.

Як вбачається із даних, що містяться у Автоматизованій системі виконавчого провадження, наразі, де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні наступні відкриті виконавчі провадження: № АСВП: 50732747, № АСВП: 67662246, № АСВП: 71793543.

Надана довідка з банку про надходження на рахунок зарплатних виплат не містить даних про накладення арешту на зазначений рахунок та відомостей, у рамках якого саме виконавчого провадження його було накладено та на підставі якої постанови виконавця.

Враховуючи наявність відкритих виконавчих проваджень, де боржник є ОСОБА_1 , суд позбавлений можливості дійти висновку про те, що арешт, за його наявності, накладено саме у рамках виконавчого провадження № 62935980 постановою від 16.09.2020 року.

За змістом ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, оскільки твердження скаржника не знайшли своє підтвердження у ході розгляду скарги, у задоволенні її вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрід Ю.М. про арешт коштів боржника у рамках виконавчого провадження №62935980, стягувач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.А. Осаулова

Ухвалу суду виготовлено 20.07.2023 року