Єдиний унікальний номер 932/1936/21
Провадження № 2/448/17/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

(повний текст)

10.07.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

з участю представника позивачки адвоката Лосєва Ю.С.,

представника відповідача Пічугіної С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська в режимі відеоконференції матеріали уточненої позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», виробничого підрозділу «Дніпровське пасажирське вагонне депо» Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - начальник виробничого підрозділу «Дніпровське пасажирське вагонне депо» Сонін Дмитро Олександрович про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лосєв Ю.С. подав до суду уточнену позовну заяву по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», виробничого підрозділу «Дніпровське пасажирське вагонне депо» Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - начальник виробничого підрозділу «Дніпровське пасажирське вагонне депо» Сонін Дмитро Олександрович, в якій просить суд:

- поновити ОСОБА_1 на посаді провідника пасажирських вагонів виробничого підрозділу «Дніпровське пасажирське вагонне депо» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 02.11.2020р.;

- стягнути з філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на її (позивачки) користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, який станом на 02.06.2023р. становить 146 962 грн., а в подальшому стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу по день винесення судового рішення;

- стягнути з філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 завдану їй моральну шкоду в розмірі 1 000 000 гривень;

- стягнути з філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 10 180 грн.;

- стягнути з філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 908 грн.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Лосєв Ю.С. підтримав уточнену заяву, подану в порядку ст.49 ЦПК України, просить суд прийняти таку до розгляду.

Представник відповідача Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Пічугіна СС. в судовому засідання зазначила, що ними 27.06.2023 року вже подано відзив на вказану заяву, щодо прийняття вказаної заяви представника позивача до розгляду покладається на розсуд суду.

Заслухавши думку представників сторін, проаналізувавши доводи поданої письмової заяви про зміну предмета позову, суд приходить до наступного висновку.

У чинному ЦПК України процесуальні права та обов`язки сторін, в тому числі право позивача на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, на зміну предмету або підстави позову регламентовано статтею 49 ЦПК України.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Ознайомившись із заявою, поданою представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Лосєвим Ю.С., суд вважає, що таку необхідно залишити без руху виходячи з наступного.

Статтями 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити відомості: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак дана позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684 грн.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 3 статті 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З поданої заяви вбачається, що позивачка просить суд:

- поновити ОСОБА_1 на посаді провідника пасажирських вагонів виробничого підрозділу «Дніпровське пасажирське вагонне депо» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 02.11.2020р.;

- стягнути з філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на її (позивачки) користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, який станом на 02.06.2023р. становить 146 962 грн., а в подальшому стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу по день винесення судового рішення;

- стягнути з філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 завдану їй моральну шкоду в розмірі 1 000 000 гривень;

Отже, позивачка звернулася до суду з двома вимогами майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди) та одною вимогою немайнового характеру, а саме поновлення на роботі.

Позовна вимога ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач визначив її у грошовому вимірі.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в ухвалі від 16 січня 2020 року у справі № 310/1266/19.

Посилання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Лосєва Ю.С. про звільнення позивачки від сплати судового збору за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд не бере до уваги, оскільки Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» викладено в новій редакції та виключено слова «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин».

Відповідно до правил пункту 1 частини 1 статті 5 Закону позивачі звільнені від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Пільг по сплаті судового збору за іншими вимогами, що випливають з трудових спорів, Закон не містить.

Відповідно до правового висновку, зазначеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) - середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом частини другої статті 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Отже, в позивачки ОСОБА_1 наявні пільги щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином при зверненні з вказаним позовом позивачка звільнена від сплати судового збору в частині вимог про поновлення на роботі та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а в частині вимог про стягнення завданої моральної шкоди - судовий збір підлягає оплаті.

Позивачкою ОСОБА_1 при зверненні 09.03.2021 року з позовною заявою до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська сплачено судовий збір в сумі 908 гривень.

При поданні представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Сталевич Г.О. уточненої позовної заяви до Мостиського районного суду Львівської області від 30.05.2022 року сплачено судовий збір в сумі 2469 гривень 62 коп. (дві квитанції на суму 1469,62 грн. + 1000 грн.).

Враховуючи наведене, за заявлену позовну вимогу про стягнення моральної шкоди належить доплатити судовий збір в розмірі 6622,38 гривень (1 000 000 грн.*1%=10 000 грн., тобто 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420 гривень) віднявши 3377,62 грн. (сплачений судовий збір)).

Недоліки мають бути усунуті шляхом надання оригіналу платіжного документа про сплату судового збору в зазначеному розмірі за наступними реквізитами, які опубліковані на офіційному сайті - веб-адреса сторінки: «Отримувач коштів ГУК Львiв/Мостиська тг/22030101; код отримувача за ; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); МФО 899998; рахунок отримувача UA0013807; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом __________(ПІБ чи назва установи, організації позивача) Мостиський районний суд Львівської області (назва суду, де розглядається справа)».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам?членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення від 19.06.2001 року «Креуз проти Польщі») не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Вищезазначені обставини позбавляють можливості суд вирішити питання про прийняття до розгляду поданої представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Лосєвим Ю.С. заяви.

Згідно ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що вказана письмова заява представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Лосєва Ю.С. про уточнення (збільшення) позовних вимог підлягає залишенню без руху, а позивачці необхідно надати строк для усунення зазначених вище недоліків - десять днів із дня отримання копії ухвали суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.185, 259, 260, 261 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Письмову заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Лосєва Юрія Станіславовича про уточнення позовних вимог, подану в порядку ст.49 ЦПК України, у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», виробничого підрозділу «Дніпровське пасажирське вагонне депо» Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - начальник виробничого підрозділу «Дніпровське пасажирське вагонне депо» Сонін Дмитро Олександрович про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків десять днів в з дня вручення їй копії ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що у випадку виконання нею у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше така вважається неподаною та повертається заявнику з усіма доданими документами.

Копію ухвали суду направити позивачці ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.В.Кічак