УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовів без розгляду

та скасування заходів забезпечення позову

14 вересня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ) про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

20.09.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 17.09.2021, за підписом позивача, в якій він просив суд в порядку поділу майна подружжя:

визнати на праві приватної власності за ОСОБА_1 наступне майно:

- посудомийка «Bosch», орієнтовною вартістю 28 000,00 грн,

- пральна машина «Samsung», орієнтовною вартістю 29 000,00 грн,

- телевізор «Samsung», орієнтовною вартістю 40 000,00 грн,

- холодильник «LG», орієнтовною вартістю 30 000,00 грн,

- електрична варочна поверхня «Bosch», орієнтовною вартістю 24 000,00 грн,

- мікрохвильовка «Bosch», орієнтовною вартістю 20 000,00 грн,

- духова шафа, орієнтовною вартістю 25 000,00 грн,

- шафа купе, орієнтовною вартістю 55 000,00 грн,

- всі кухонні меблі, орієнтовною вартістю 180 000,00 грн,

- меблева стінка, орієнтовною вартістю 90 000,00 грн; (разом на 521 000,00 грн.),

право власності на автомобіль марки «LEXUS СТ 200Н», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_4 , орієнтовною вартістю 400 000,00 грн та право власності на бізнес ФОП ОСОБА_2 орієнтовною вартістю 400 000,00 грн (разом на 800 000,00 грн) залишити за відповідачем, ОСОБА_2 ;

стягнути з відповідача, ОСОБА_2 на користь позивача грошову компенсацію належної частки у спільному майні подружжя у розмірі 139 500,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суд міста Києва від 08.10.2021 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Крім того, іншою ухвалою Солом`янського районного суд міста Києва від 08.10.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в даній справі задоволена частково: накладено арешт на: автомобіль марки «LEXUS СТ 200Н», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1798 куб. см., дата реєстрації 06.06.2020.

08.11.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява, в якій відповідач ( ОСОБА_2 ) просить визнати за нею право особистої приватної власності на автомобіль марки LEXUS СТ 200Н, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 ;

- присудити у власність ОСОБА_2 , зі стягненням з неї на користь ОСОБА_1 компенсації вартості його частки у спільному сумісному майні у розмірі 40 000,00 грн, наступне майно:

Найменування майнаВартість на час подання відзиву на позовну заяву
посудомийна машина «Bosch»4 000,00 грн
пральна машина «Samsung»5 000,00 грн
телевізор «Samsung»,5 000,00 грн
холодильник «LG»7 000,00 грн
електрична варочна поверхня «Bosch»2 000,00 грн
мікрохвильова піч «Bosch»2 000,00 грн
шафа-купе8 000,00 грн
духова шафа4 000,00 грн
всі кухонні меблі20 000,00 грн
меблева стінка 20 000,00 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.11.2021 для розгляду зазначеного зустрічного позову визначено суддю ОСОБА_3 . Фактично матеріали зустрічного позову передано судді по реєстру 18.11.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суд міста Києва від 23.11.2021 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Підготовче засідання у справі неодноразово переносилось, в т.ч. з огляду на заяви сторін про триваючий процес мирного врегулювання спору.

Щодо заяв про залишення позовних заяв без розгляду

22.08.2023 до суду через електронну пошту надійшла заява ОСОБА_2 , яку скріплено її електронним підписом, в якій вона просить залишити без розгляду зустрічну позовну заяву на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) /а.с. 203/.

30.08.2023 до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Трегубенко С.В. (діє на підставі ордеру від 02.11.2021), в якій вона просить на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишити без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю (а.с. 205).

30.08.2023 до суду надійшла заява за підписом ОСОБА_1 в якій він просить на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя без розгляду (а.с. 206).

Вказані заяви містять помітки про те, що наслідки залишення позову без розгляду, передбачені ст. 207 ЦПК України роз`яснені і зрозумілі.

Щодо заяв про залишення позовних заяв без розгляду

30.08.2023 до суду надійшло спільне клопотання ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Трегубенко С.В. в якому в порядку ч. 9 ст. 158 ЦПК України ставиться питання про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті судом згідно з ухвалою Солом`янського районного суд міста Києва від 08.10.2021 (а.с. 204).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді клопотань про залишення позовів без розгляду та застосовані ним норми права

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача, яке не може бути обмежено судом.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Відповідна правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.07.2020 у справі № 585/2152/19 (провадження № 61-4450св20) та від 11.04.2019 у справі № 712/13263/17 (провадження № 61-29936св18).

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.07.2022 у справі № 388/1029/20 (провадження № 61-5083св22):

«За змістом статті 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Закріплене за позивачем право на подання такої заяви є абсолютним. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Суд зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18 (провадження № 61-2228св20), від 29 червня 2021 року у справі № 505/3083/13-ц (провадження № 61-4773св19), від 04 квітня 2022 року у справі № 441/1609/19 (провадження № 61-20050св21)».

Враховуючи, що звернення з заявою про залишення позову без розгляду є диспозитивним правом позивача, здійснено до початку розгляду справи по суті, і залишення позову без розгляду не суперечить закону і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін та держави, суд вважає за можливе задовольнити заяви позивачів за первісним та зустрічним позовом та залишити відповідні позови у даній справі без розгляду.

При цьому, суд роз`яснює, що ч. 2 ст. 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді клопотання про скасування заходів забезпечення позову

Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За змістом ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 11 ст. 158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 5 статті 158 ЦПК України передбачено, що ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом може бути оскаржена.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 13, 43, 49, 158, 257, 259-261, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Заяви ОСОБА_2 та її представника про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, - залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.10.2021 у справі № 760/25286/21 (провадження 2-з/760/964/21), а саме: арешт на автомобіль марки «LEXUS СТ 200Н», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1798 куб. см., дата реєстрації 06.06.2020.

Ухвалу невідкладно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич