ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/464/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №690/561/22 Категорія: 311000000 Здоровило В.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Нерушак Л.В., Новікова О.М.

секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»;

треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис № 8366 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 45327,98 грн.

29 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. було відкрите виконавче провадження № 66946001 на підставі вказаного виконавчого напису.

Позивач вказує, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не було враховано, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, вже не чинні, тому нотаріус повинен був відмовити у вчиненні такого напису.

Зазначає, що відповідачем не було подано приватному нотаріусу всіх документів для перевірки безспірності заборгованості за кредитним договором, як це вимагається законодавством, а сама сума заборгованості ОСОБА_2 , вказана у виконавчому написі, розрахована неправильно.

Стверджує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено без повідомлення боржника про наявність боргу, що свідчить про відсутність безспірності заборгованості та є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що позивач не скористалась своїм правом на витребування доказів, передбаченим ст. 84 ЦПК України, та не звернулась із клопотанням про витребування виконавчого напису у третьої особи по справі приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В.

Суд вказав, що оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, суд позбавлений можливості встановити факт підтвердження (або спростування) безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема правильності нарахування процентів за користування кредитом, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту.

У зв`язку із викладеним, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому слід відмовити у їх задоволенні.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 січня 2023 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У апеляційній скарзі, крім обставин, викладених у позовній заяві, вказує, що сума заборгованості позивача не є безспірною, враховуючи також заборону нарахування штрафних санкцій та пені під час дії карантинних обмежень на території України.

Зазначає, що перед поданням позовної заяви вона зверталась до приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Головкіної Я.В. з проханням надати копію виконавчого напису та копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, проте це виявилось зробити неможливим, оскільки нотаріус не відповідає на телефонні дзвінки та не отримує поштову кореспонденцію.

Звертає увагу, що відповідно до наданої Міністерством юстиції України відповіді діяльність приватного нотаріусу Головкіної Я.В. припинена з 21 квітня 2021 року, а документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву не передавались та повинні знаходитись за місцем знаходження робочого місця нотаріуса.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» подало відзив на апеляційну скаргу та посилаючись на обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Також вказує, що скаржником не долучено до матеріалів апеляційної скарги жодного доказу на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

ОСОБА_1 подала відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якому, зокрема, вказує, що нею додано всі документи, які підтверджують понесені нею витрати на правову допомогу у суді першої інстанції, та просить задовольнити її апеляційну скаргу.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. перебуває виконавче провадження №66946001, відкрите на підставі виконавчого напису № 8366 від 12 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_3 , яка є боржником за кредитним договором № 720789494 від 16 червня 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (код 38569246), правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 85 від 23 червня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код 39700642), правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр вимог № 3 від 29.01.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (код 42254696), далі іменований стягувач. Сума заборгованості складає 44127,98 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7997,14 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1634,64 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 34496,20 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_3 , на користь ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» становить 45327,98 грн., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.11).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису) визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно із пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (яким було доповнено Перелік постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, здійснюється за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Водночас постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема і у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

З наведеного слідує, що на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса 12 березня 2021 року у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів могло проводитись стягнення заборгованості лише за нотаріально посвідченими договорами, оригінали яких повинні були надаватись нотаріусу.

Разом з апеляційною скаргою позивачем було подано клопотання про витребування у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» копії кредитного договору № 720789494, укладеного 16 червня 2018 року із ОСОБА_1 .

Колегія суддів не вбачає підстав для витребування вказаного документу, оскільки він міститься у матеріалах справи та був наданий відповідачем (а.с. 33-35).

Згідно із матеріалами справи 16 червня 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_3 укладено договір № 720789494, за умовами якого Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 4000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с. 33).

Також відповідачем надано копію виписки з особового рахунку за вказаним кредитним договором, згідно із якою заборгованість станом на 27 лютого 2021 року становить 44127,98 грн, у тому числі: прострочене тіло 7997,14 грн, прострочені відсотки 1634,64 грн, пеня, штрафи 34496,20 грн (а.с. 39).

Разом з тим матеріали справи не містять відповідних розрахунків, як саме нараховані вказані суми, а також узгодження із позичальником ОСОБА_1 розміру такої заборгованості.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено: «вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження 14-706цс19).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що позивачем не надано належних доказів в обґрунтування позовних вимог, тому неможливо встановити факт підтвердження або спростування безспірності заборгованості на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема, правильності нарахування процентів за користування кредитом, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту.

Крім того суд вказав, що позивач не скористалась своїм правом на витребування доказів та не звернулась із клопотанням про витребування виконавчого напису у приватного нотаріуса, яка його вчинила.

До апеляційної скарги позивачем додано клопотання про витребування оспорюваного виконавчого напису у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В.

Водночас згідно із листом Міністерства юстиції України від 12 січня 2022 року нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Головкіної Я.В. припинена з 21 квітня 2021 року, однак, документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву не передані та перебувають у ОСОБА_5 у зв`язку із оскарженням нею наказу про припинення нотаріальної діяльності (а.с. 133).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі № 320/6270/21 у задоволенні адміністративного позову приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. відмовлено.

З огляду на викладене, колегія суддів з метою дотримання строків розгляду справи апеляційним судом, вважає недоцільним витребовувати копію виконавчого напису у приватного нотаріуса, яка припинила діяльність та не має права засвідчувати і видавати копії документів нотаріальної діяльності.

Наявність та зміст вимог оскаржуваного виконавчого напису підтверджується постановою від 25 вересня 2021 року про відкриття виконавчого провадження з його виконання.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено позовні вимоги, оскільки матеріали справи містять докази вчинення виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитним договором № 720789494 від 16 червня 2018 року.

Згідно із копією кредитного договору, наданого відповідачем, він не був посвідчений нотаріально (а.с. 33-35).

Отже твердження позивача про відсутність підстав для вчинення виконавчого напису за договором, який вчинений у простій письмовій формі та не посвідчений нотаріально, є обґрунтованими, виходячи з наведених вище нормативно-правових актів. Тобто при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом було порушено порядок його вчинення.

Крім того судом не враховано положення статті 12 ЦПК України щодо змагальності сторін у цивільному процесі. Так, відповідачем, який звертався до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не надано доказів про подання стягувачем приватному нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком, у тому числі нотаріально посвідченого договору.

Також відповідачем не надано доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, з якою не погоджується позивач, тому вона не може вважатись безспірною, а отже, і бути підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Колегія суддів звертає увагу, що кредитор не позбавлений права у судовому порядку захистити свої порушені, невизнані чи оспорювані права щодо виконання умов кредитного договору.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 січня 2023 року скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_1 із відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останньою витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2481 грн.

Крім того позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн, що підтверджується: ордером ВН № 1116666 від 31 жовтня 2022 року; копією Договору про надання правової допомоги № 12/22 від 31 жовтня 2022 року; копією додатку № 1 до Договору № 12/22 від 31 жовтня 2022 року; копіює Акту виконаних робіт від 09 листопада 2022 року, складеного ОСОБА_2 та адвокатом Безсмертним С.М.; копією квитанції від 31 жовтня 2022 року (а.с. 5, 13-16).

Відповідачем не заявлялось обґрунтоване клопотання про зменшення розміру судових витрат, тому колегія суддів приходить до висновку, що позивачем надано належні докази понесення нею судових витрат на правничу допомогу у вказаному розмірі, які також підлягають стягненню із відповідача на її користь.

Враховуючи наведене, із відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останньою судові витрати в загальному розмірі 6981 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 січня 2023 рокускасувати та прийняти нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 8366, виданий приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 12 березня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_3 , яка є боржником за кредитним договором № 720789494 від 16 червня 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (код 38569246), правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 85 від 23 червня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код 39700642), правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр вимог № 3 від 29.01.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (код 42254696), далі іменований стягувач. Сума заборгованості складає 44127,98 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7997,14 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1634,64 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 34496,20 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_3 , на користь ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» становить 45327,98 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 6981 гривня.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді