ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/501/22Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/817/266/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Шевчук Г. М., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Романська К.М.

учасників справи: заявниці ОСОБА_1 , її представника - адвоката Денисової Т.С. представника заінтересованої особи - органу опіки та піклування Борщівської міської ради Микиташа М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №594/501/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Денисова Тамара Степанівна, на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - орган опіки та піклування Борщівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, ухваленого суддею Губіш О.А., ,-

ВСТАНОВИВ: У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання ОСОБА_3 недієздатною, посилаючись на те, що вона є її дочкою, особою з інвалідністю з дитинства, хворіє, та їй встановлено діагноз шизофренія. Відповідно до акту огляду МСЕК серії АВ №1065420 від 29.05.2018, дочці визначена перша група інвалідності підгрупи «Б» довічно, і за висновком МСЕК вона потребує стороннього догляду.

У зв`язку із захворюванням дочка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Чортківської районної адміністрації, як одержувач державної соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства І групи. Внаслідок психічної хвороби дочка нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення опіки.

Просила визнати дочку ОСОБА_3 недієздатною, встановити опіку над нею, зобов`язати орган опіки та піклування внести подання про призначення опікуна.

13 жовтня 2022 року органом опіки та піклування Борщівської міської ради внесено подання про призначення опікуном ОСОБА_3 її брата ОСОБА_2

17 жовтня 2022 року представником заявника подано клопотання про залучення до участі в справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 - особи, яка виявила бажання бути опікуном недієздатної особи.

04 листопада 2022 року ОСОБА_2 залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи.

В обгрунтування вимог про призначення опікуном саме ОСОБА_2 заявниця ОСОБА_4 вказала, що її чоловік, ОСОБА_5 є перестарілою особою, 1961 року народження, а вона має незадовільний стан здоров`я, тому між ними було досягнуто згоди, що опікуном дочки має стати саме син, ОСОБА_2 , який досяг повноліття, є фізично здоровим та може справитися із хворою на шизофренію дочкою ОСОБА_3 із якою вона, як мати, фізично справитися не може.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Судові витрати по справі покладено на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Визначено строк дії рішення тривалістю два роки з дня набрання ним законної сили.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Денисова Т.С., подала апеляційну скаргу на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2022 року у якій просить скасувати рішення суду в частині відмови встановлення опіки над недієздатною особою та призначення їй опікуна та встановити опіку над недієздатною особою ОСОБА_3 , з врахуванням подання органу опіки та піклування Борщівської міської ради Тернопільської області призначити опікуном недієздатної особи ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що до висновку про відмову в встановленні опіки над недієздатною особою та призначення такій особі опікуна ОСОБА_2 , суд першої інстанції прийшов неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що з врахуванням подання виконкому Борщівської міської ради про призначення опікуна недієздатній особі, вона просила визнати її дочку ОСОБА_3 , недієздатною та призначити опікуном брата недієздатної - ОСОБА_2 .

З огляду на те, що саме ОСОБА_2 подав заяву про призначення його опікуном сестри ОСОБА_3 , чим виразив свою волю призначення його опікуном, оскільки він є дієздатною особою, з сестрою з ОСОБА_3 перебуває в родинних відносинах, проживає разом з нею, здійснює за нею догляд та нагляд.

Посилається на те, що батько ОСОБА_6 - ОСОБА_7 є особою, який досяг 61-річного віку, а мати хворіє та потребує постійного лікування. На її переконання заявника суд неправомірно поставив під сумнів наведені нею та ОСОБА_2 факти щодо того, що останній може в повній мірі виконувати обов`язки опікуна, та оцінив такі критично. Не маючи доказів невиконання опікуном своїх обов`язків, суд помилково зробив висновок, що ОСОБА_2 не може в повній мірі виконувати обов`язки опікуна.

У відзиві на апеляційну скаргу Борщівська міська рада просить задовольнити вимоги ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі та встановити опікуном ОСОБА_2 . Посилається на те, що Опікунською радою при виконавчому комітеті Борщівської міської ради було надано суду подання від 13.10.2022 року за №2259/03-18 про можливість призначення ОСОБА_2 опікуном його сестри ОСОБА_3 , оскільки він один виявив бажання бути опікуном хворої сестри, протипоказів щодо призначення його опікуном не має.

Задовольнивши лише вимогу про визнання повнолітньої особи недієздатною без встановлення опіки та без призначення опікуна, судом першої інстанції допущено порушення гарантованих Конституцією України та чинним законодавством прав ОСОБА_3 .

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 та її представник адвокат Денисова Т.С. підтримали апеляційну скаргу в її межах та просили задовольнити вимоги апеляційної скарги. Зокрема, ОСОБА_1 пояснила, що вона часто хворіє, на даний час є значно слабшою фізично від хворої дочки і не може собі дати з нею ради, особливо під час загострень хвороби. Натомість, син, ОСОБА_2 є фізично здоровим, протипоказань щодо опікунства не має і може фізично справитися із хворою ОСОБА_3 , кора його слухає.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Борщівської міської ради, просить вимоги апеляційної скарги задовольнити з мотивів, вказаних у відзиві на апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 , будучи заслуханим апеляційним судом у судовому засіданні 09.03.2023 року пояснив, що він один із близьких родичів виявив бажання бути опікуном сестри, оскільки батьки в силу хвороб та віку з нею не можуть справитися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні вимог про встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна, у іншій частині рішення апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст.3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_1 щодо призначення опікуном недієздатної ОСОБА_3 брата ОСОБА_2 , суд виходив з того, що відсутні докази, що він в повній мірі має можливості виконувати обов`язки опікуна ОСОБА_3 , яка хворіє на тяжкий психічний розлад, а подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення опікуном, як таке, що винесено передчасно, без дослідження всіх обставин справи.

З даним висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зокрема підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії НОМЕР_1 , повторно виданого Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 10 червня 2016 року.

З довідки Центру надання адміністративних послуг Борщівської міської ради №464 від 19 травня 2022 рокувбачається, що заявник разом з чоловіком, дочкою та сином, зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого УСЗН Борщівської РДА та довідки Відділу соціального забезпечення №1 Борщів УСЗН Чортківської РДА №454 від 20 травня 2022 року, дочка заявника ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з дитинства І групи підгрупи Б та знаходиться на обліку у Відділі соціального забезпечення №1 та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства І групи, щомісячно у розмірі 3868 грн.

Як слідує з довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією від 29.05.2018, ОСОБА_6 визначена перша группа інвалідності, підгрупа Б, за висновком МСЕК потребує стороннього догляду.

Згідно довідки КНП «Борщівська міська лікарня» від 23 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_3 за даними облікової документації психіатричного кабінету консультативно діагностичного відділення перебуває на диспансерному обліку, зверталася за медичною допомогою. Діагноз: шизофренія, інший тип F 208.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, наданої КНП «Борщівська міська лікарня» 18.07.2022 року вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку з 2003 року із діагнозом: шизофренія, інший тип. Неодноразово обстежувалась та проходила лікування в КНП «ТОКПЛ» ТОР, дитячій Київській м/л. Остання госпіталізація у 2022 році. Постійно приймає амбулаторне лікування під контролем матері.

Згідно з висновком судово - психіатричного експерта № 311 від 09 серпня 2022 року, ОСОБА_3 страждає хронічним тяжким психічним розладом у вигляді шизофренії, інший тип, що сягає рівня хронічного психозу. Це захворювання являється хронічним, стійким психічним розладом, воно істотно впливає на здатність ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок даного захворювання ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На судовому засіданні ОСОБА_3 може бути присутня.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Борщів Тернопільської області, і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Остання є зареєстрованою та проживає у АДРЕСА_1 . де також проживають її батьки ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , заявник у справі, та рідний брат ОСОБА_2 , що в ході судового розгляду було стверджено даними довідки Центру надання адміністративних послуг Борщівської міської ради № 464 від 19 травня 2022 року.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.05.2018р. ОСОБА_3 встановлено довічно першу групу Б інвалідності, причиною чого є інвалідність з дитинства.

Борщівська міська рада як орган опіки та піклування звернулася до суду з поданням № 2559/03-18 від 13 жовтня 2022 року про призначення ОСОБА_2 опікуном його рідної сестри ОСОБА_3 ..

З подання органу опіки та піклування вбачається, що згідно наданих документів, встановлено, що ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, медичні протипоказання для призначення його опікуном сестри ОСОБА_6 відсутні. Члени сім`ї надали згоду на призначення його опікуном. На підставі чого орган опіки та піклування дійшов висновку, що ОСОБА_8 може бути призначений опікуном своєї сестри.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами 4, 5 статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи . Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерством освіти України, міністерством охорони здоров`я України та Міністерством праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).

За змістом п.п. 1.1,1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомогти щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Враховуючи те, що належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме, висновком судово-психіатричної експертизи № 311 від 9 серпня 2022 року, довідкою КНП Борщівська міська лікарня від 23 червня 2022 року, підтверджується, що ОСОБА_3 перебуває на обліку з 2003 року із діагнозом шизофренія. Захворювання є хронічним та істотно впливає на здатність ОСОБА_3 . Усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду, потребує опіки.

Аналіз змісту ч.1 ст.300 ЦПК України свідчить про те, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, одночасно встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Разом з тим, визнавши ОСОБА_3 недієздатною, суд першої інстанції, всупереч вимогам ч.1 ст.300 ЦПК України, не призначив їй опікуна, що є обов`язком суду при ухваленні судом рішення про визнання особи недієздатною.

Відмовляючи у призначенні ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 , суд поставив під сумнів наведені заявником та заінтересованою особою ОСОБА_2 факти того, що останній може в повній мірі виконувати обов`язки опікуна, а подання органу опіки і піклування винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин та ґрунтується виключно на даних, отриманих від заявника.

Висновок суду першої інстанції про відмову у призначенні опікуна є помилковим.

Як вбачається з матеріалів справи, орган опіки та піклування, яким є Борщівська міська рада, скерувала до суду подання про призначення ОСОБА_2 опікуном його сестри ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі визнання її недієздатною особою, яке отримано судом до ухвалення оскаржуваного рішення суду, а відтак, безпідставно не взято до уваги судом першої інстанції при вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_3 опікуна.

Враховуючи те, що із заявою про призначення опікуном ОСОБА_3 звернувся її брат, ОСОБА_2 , який є членом сім`ї, проживає разом із хворою сестрою, інші особи батько та мати з таким клопотанням не зверталися в силу віку та стану здоров`я, Борщівська міська рада, як орган опіки та піклування звернулась із поданням на призначення саме його опікуном, і вказане подання представник органу опіки і піклування підтримав у суді першої інстанції та в апеляційному суді, колегія суддів вважає, що опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід призначити її брата, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . А тому апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2022 року підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначеніпідстави,на якихвони ґрунтуються.Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v.UKRAINE, № 4909/04, § 58,ЄСПЛ, від 10лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушенням норм процесуального права, рішення суду в оскарженій частині - в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки над ОСОБА_3 та призначення її опікуном ОСОБА_2 скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Денисова Тамара Степанівна, задовольнити.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2022 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки над ОСОБА_3 та призначення її опікуном ОСОБА_2 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким встановити опіку над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 та призначити її опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 квітня 2023 року.

Головуючий : Дикун С.І.

Судді: Шевчук Г.М.

Храпак Н.М.