Справа № 523/3608/23
Провадження №2/523/2508/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

за участю секретаря Каранфілової Я.Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровоград від 04.09.2017 року у справі №405/3192/17 з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте відповідач звернувся до суду про зменшення розміру аліментів та 06.07.2018 року рішенням Ленінського районного суду м.Кіровоград у справі №405/5880/17, розмір стягуваних з відповідача аліментів за вищевказаним рішенням суду було зменшено з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стан здоров`я доньки погіршився, про що свідчать виписка та висновок від 02.12.2022 року з КНП «Міський психіатричний диспансер», що додаються. Оскільки донька має інвалідність та крім загальних витрат на харчування, придбання одягу, забезпечення належного розвитку та інших потреб остання потребує значних витрат на лікування, тому позивачка не має можливості забезпечувати її самостійно без допомоги батька. Посилаючись на те, що рівень витрат у зв`язку з лікуванням доньки виріс, позивачка вважає за необхідне збільшити розмір аліментів.

Просить суд збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача, а саме з 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) на 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.

11.05.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважав позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, який просить позивачка, оскільки відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Кіровоград по справі №405/5880/17 від 06.07.2018 року, залишеним без змін Постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.12.2018 року, на даний час з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по 1/6 частин з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також 1/12 частин з усіх видів заробітку (доходу) аліменти на утримання ОСОБА_5 , щомісячно і довічно, що в загальній сумі становить майже половину усіх його видів заробітку (доходу). Крім того, зазначив, що його родина є багатодітної сім`єю та на його утриманні перебуває його дружина ОСОБА_6 , яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за їх спільною дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до досягнення останнім трьох років, а також діти дружини, які проживають разом з ними ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а тому після сплати аліментів залишається половина його доходів, яка є недостатньою для утримання багатодітної сім`ї. Також зазначив, що на даний час перебуває на службі у Збройних силах України, в зв`язку з чим переніс ряд хвороб, які потребують значних коштів для їх лікування, на що надав відповідні документи, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

12.06.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, зазначила, що обов`язок утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 , не може ставитися в залежність від факту наявності у відповідача інших дітей, оскільки обов`язок по утриманню батьками дітей до досягнення тими повноліття є абсолютним, а тому вважала, що розмір аліментів повинен бути збільшений, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, в тому числі постійного медичного спостереження та застосування заходів профілактичного характеру, так як ОСОБА_3 є дитиною інвалідом.

20.06.2023 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 30.11.2016 року Голопристанським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

04.09.2017 року рішенням Ленінського районного суду м.Кіровоград по справі №405/3192/17 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.07.2018 року рішенням Ленінського районного суду м.Кіровоград від 06.07.2018 року у справі №405/5880/17, розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів за вищевказаним рішенням суду було зменшено з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Дитина мешкає разом з позивачкою, що не заперечується відповідачем.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка посилається на те, що стан здоров`я дитини погіршився, що потребує додаткових витрат на лікування.

На підтвердження погіршення стану здоров`я дитини позивачем надані наступні документи: довідка видана Логопедичним центром «Дитячий Вулик» від 15.12.2022 року; виписка №34203 із медичної картки амбулаторного хворого видана Одеським обласним благодійним фондом реабілітації дітей-інваліді «Майбутнє» за період лікування з 17.10.2022 року по 28.10.2022 року; медичний висновок №680 про дитину-інваліда віком до 16 років, індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда №12, довідка №10 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 02.12.2022 року, виписка ДС №2022 із медичної карти хворого денного стаціонару, видані КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради, а також посвідчення дитини-інваліда ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 .

Доказів на підтвердження витрат на лікування та обстеження дитини позивачкою не надано.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м.Кіровоград по справі №405/5880/17 від 06.07.2018 року, залишеним без змін Постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.12.2018 року, з ОСОБА_2 стягуються також аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частин з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також 1/12 частин з усіх видів заробітку (доходу) аліменти на утримання ОСОБА_5 , щомісячно і довічно.

Судом також встановлено, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із ( ОСОБА_10 ) ОСОБА_11 , яка перебуває у відпустці по догляду за їх спільною дитиною - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до досягнення нею трьох років. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , а також довідкою №131 виданою 10.04.2023 року Новоукраїнською філією Кіровоградського обласного центру зайнятості.

Крім того, родина відповідача ОСОБА_2 є багатодітної сім`єю та на його утриманні перебувають також діти його дружини, які проживають разом з ними ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №965 виданою 10.04.2023 року Управлінням соціального захисту та охорони здоров`я, свідоцтвами про народження серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 , а також посвідченням серії НОМЕР_7 виданим 02.11.2021 року Управлінням соціального захисту населення Новоукраїнської РДА, яке дійсне до 02.12.2026 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення.

Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Разом з тим, позивач не надала суду жодних документально підтверджених доказів щодо розміру доходів відповідача, чи дійсно у відповідача збільшився розмір заробітної плати або інших доходів, як і не обґрунтовано позивачем належними доказами, чому саме розмір стягнення аліментів повинен бути збільшений до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Крім того, позивачка не довела, що відповідач отримує дохід який значно покращив його матеріальне становище з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти у новому, більшому розмірі. Також позивач не надала доказів, що свідчать про погіршення її матеріального стану та/або погіршення стану здоров`я. Більше того, само по собі погіршення здоров`я дитини та збільшення витрат позивача на утримання дитини не є обставиною у розумінні ст.192 СК України, яка сама по собі надає право вимагати збільшення розміру аліментів.

Суд звертає увагу, що позивач, посилаючись понесення додаткових витрат у зв`язку із лікуванням та проходженням обстежень дитини, не позбавлена можливості звернутись з позовом щодо стягнення додаткових витрат, понесених та лікування, які стягуються одноразово, лише у разі не вирішення батьками в добровільному порядку витрат щодо лікування дитини. Але такі понесені позивачем витрати на лікування та необхідні обстеження не дають підстав для збільшення розміру аліментів, про які просить позивач, тому доводи позивача не є законними та обґрунтованими. Крім того, позивачка взагалі не надала жодного доказу на підтвердження розміру витрат, які були понесені на лікування та обстеження дитини.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не надала достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження обставин, передбачених ст.192 СК України, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 184, 185, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Кузьміна

Повне рішення суду складено 18 вересня 2023 року.