Ухвала

18 липня 2023 року

м. Київ

справа № 398/4019/20

провадження № 61-9886ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 березня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади с. Світлопіль в особі Світлопільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади с. Світлопіль в особі Світлопільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 26 липня 2021 року апеляційну скаргу задоволено. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову. Продовжено ОСОБА_1 строк на три місяці з дня набрання рішення суду законної сили для прийняття спадщини за заповітом після смерті - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з Територіальної громади с. Світлопіль в особі Світлопільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Частиною четвертою статті 389 ЦПК України передбачено право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, подати касаційну скаргу на судове рішення, у разі, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.

У червні 2023 року Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області - особа, яка не брала участі у справі, подала до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 березня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 липня 2021 року, в якій посилається на те, що оскаржувані судові рішення стосуються безпосередньо її прав, свобод та інтересів.

Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області у касаційній скарзі посилається на те, що за результатами моніторингу офіційного веб порталу «Судова влада України» та Єдиного державного реєстру судових рішень працівниками сектору правового забезпечення селищної ради 01 травня 2023 року стало відомо про існування постанови Кропивницького апеляційного суду від 26 липня 2021 року, а 25 травня 2023 року заявник отримав копію оскаржуваного рішення, що підтверджується копією листа суду. На підставі зазначеного, просить поновити строк на касаційне оскарження рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надані заявником докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області доводи є поважними підставами пропуску строку.

Водночас, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Як на підставу касаційного оскарження представник заявника посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для відкриття касаційного провадження, заявник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок виклав апеляційний суд з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає незгода з ним.

Саме лише посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, без його обґрунтування, не свідчить про невиконання заявником вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо належного обґрунтування у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Разом із цим, за змістом касаційної скарги заявник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, яку не враховано апеляційним судом.

Зазначене свідчить про те, що обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження судових рішень, заявник одночасно посилається на правові висновки, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду, які не враховано апеляційним судом та на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Оскільки підстави передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України (неврахування висновку Верховного Суду та відсутність висновку Верховного Суду) можуть бути взаємовиключними, особа, яка подає касаційну скаргу, у разі одночасного посилання на вказані підстави, має конкретизувати у касаційній скарзі яку саме норму (норми) права апеляційний суд застосував без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у подібних правовідносинах, а щодо застосування якої норми (норм) права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Відсутність такої конкретизації у касаційній скарзі свідчить про неналежне виконання вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Крім того, у прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 березня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 липня 2021 року.

Частиною четвертою статті 389 ЦПК України передбачено право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Тлумачення зазначеної норми свідчить, що оскарження в касаційному порядку рішення суду першої інстанції особою, яка не залучена до участі у справі, проте вважає, що таким рішенням порушено її права, свободи та інтереси, можливо виключно після його перегляду в апеляційному порядку за апеляційною скаргою цієї ж особи.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали та уточненням її прохальної частини та обґрунтування касаційної скарги, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити Новопразькій селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області строк на касаційне оскарження постанови Кропивницького апеляційного суду від 26 липня 2021 року.

Касаційну скаргу Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков