печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/18350/23-ц

учасники справи:

позивач: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування

відповідач: ОСОБА_1

третя особа: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Печерської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, встановлення опіки та призначення опікуна,-

представник позивача: ОСОБА_3

третя особа: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.02.2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення в телефонному режимі щодо зловживання алкогольними напоями ОСОБА_1 , яка має малолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 лютого 2021 року для з`ясування ситуації та проведення відповідної роботи, спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з фахівцями Печерського районного у місті Києві центру соціальних служб здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , однак провести обстеження житлово-побутових умов проживання сім?ї та скласти відповідні акти виявилося неможливим, оскільки ОСОБА_1 до квартири доступу не надала.

Того ж дня, комісія відвідала ДНЗ №143, поспілкувалась з директором, вихователем та психологом зазначеного закладу, зі слів яких - дитина доглянута, до садочка приводить дитину співмешканець матері, ОСОБА_1 у садочку давно не бачили, але коли приходила раніше, зі слів вихователів, іноді відчувався запах алкоголю.

22 лютого 2021 року під час повторного візиту до ОСОБА_1 було встановлено, що квартира перебуває в антисанітарному стані, скрізь брудно, розкидані речі, житло не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, дитяче харчування в холодильнику відсутнє. На момент обстеження вона поводилась агресивно, відмовилась надати запитувані документи та підписувати акти, складені комісією. Лежала па дивані, поруч з нею дві чарки, запальничка, цигарки, попільничка. В квартирі відчувався стійкий запах паління цигарок. За зовнішніми ознаками гр. ОСОБА_1 знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, палила цигарку в ліжку.

Того ж дня, відповідно до розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 22 лютого 2021 року №140 «Про відібрання дитини» - малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано у матері - гр. ОСОБА_1 , у зв?язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також залишення дитини у неї є небезпечним для його життя, здоров?я і морального виховання.

25 лютого 2021 року Печерською районною в місті Києві державної адміністрацією як органом опіки та піклування подано позов про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав.

11 листопада 2021 року від гр. ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона повідомила, що усунула умови та обставини, які були підставою для відібрання малолітнього сина, а саме: змінення способу життя, влаштування на роботу.

02 грудня 2021 року працівником Служби у справах дітей та сім?ї Печерської РДА спільно з фахівцями з соціальної роботи Центру соціальних служб здійснено вихід для підтвердження або спростування зазначеної в заяві інформації. Під час обстеження встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку.

13 грудня 2021 року у зв?язку зі зміною обставин та у зв?язку із вказаним вище, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦІК України Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування подано заяву про залишення позову без розгляду та повернуто дитину до матері.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року позов Печерської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про відібрання дитини - залишено без розгляду.

Наказом Служби у справах дітей та сім?ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 26 травня 2022 року № 47 «Про постановку на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах» було поставлено на облік дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах - малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв?язку з тим, що мати дитини повторно ухиляється від виконання батьківських обов?язків.

12.10.2022 року отримано лист від сектору ювенальної превенції Печерського УП ГУНП у м. Києві стосовно повідомлення від центру соціальних служб про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по зовнішнім ознакам перебуває у стані алкогольного сп?яніння та неналежним чином виконує свої батьківські обов?язки по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Прибувши на місце події, було виявлено гр. ОСОБА_1 з явними зовнішніми ознаками алкогольного сп?яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від отримання медичної допомоги та проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння остання категорично відмовилася. В квартирі, де гр. ОСОБА_1 проживає разом з малолітнім сином брудно, розкидане взуття та одяг, підлога захаращена сміттям, відчувається неприємний запах, продукти харчування в обмеженій кількості, умови для проживання дитини незадовільні. Малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , забрала бабуся гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

3 гр. ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду та складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП.

Розпорядженням Печерської районної державної адміністрації як органом опіки та піклування від 02 листопада 2022 року №299 «Про обов`язковість надання соціальних послуг» розглянуто висновок Служби у справах дітей та сім?ї про обов`язкове надання соціальних послуг (проходження індивідуальних корекційних програм) гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: соціальна адаптація, соціальний супровід сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах.

29 грудня 2022 року відповідач перестала відповідати на телефонні дзвінки ОСОБА_1 , за інформацією центру - не виконує план соціального супроводу та не дотримується рекомендацій фахівців центру.

18 квітня 2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто питання позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 уїї присутності, під час якого в своїх усних поясненнях вона повідомила, що хворіє та працює, але доказів не надала. Членами комісії одноголосно прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 , що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

25.05.2023 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановити опіку над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначити гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , опікуном малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також долучено подання Печерської районної державної адміністрації про призначення опікуна (а.с. 54-60).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Встановлено строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право направити суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів (а.с. 61).

Вказану ухвалу направлено на адресу сторін, крім того відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками (а.с. 62-63).

29.06.2023 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2 (а.с. 70).

Протокольною ухвалою суду від 29.06.2023 року залучено до у справі в якості третьої особи ОСОБА_2 (а.с. 72-73).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 надала пояснення, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, долучила до матеріалів справи нотаріально посвідчену заяву відповідача ОСОБА_1 про визнання позовних вимог у повному обсязі, де не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначення ОСОБА_2 опікуном її малолітньої дитини.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні надала пояснення, просила задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, у матеріалах справи міститься заява відповідача ОСОБА_1 , у якій вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвали рішення у справі за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідачем визнано позов у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 12.02.2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення в телефонному режимі щодо зловживання алкогольними напоями ОСОБА_1 , яка має малолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 лютого 2021 року для з`ясування ситуації та проведення відповідної роботи, спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з фахівцями Печерського районного у місті Києві центру соціальних служб здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , однак провести обстеження житлово-побутових умов проживання сім?ї та скласти відповідні акти виявилося неможливим, оскільки ОСОБА_1 до квартири доступу не надала, що підтверджується актом від 15.02.2023 року (а.с. 19).

22 лютого 2021 року під час повторного візиту до ОСОБА_1 було встановлено, що квартира перебуває в антисанітарному стані, скрізь брудно, розкидані речі, житло не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, дитяче харчування в холодильнику відсутнє. на момент обстеження вона поводилась агресивно, відмовилась надати запитувані документи та підписувати акти, складені комісією. Лежала па дивані, поруч з нею дві чарки, запальничка, цигарки, попільничка. В квартирі відчувався стійкий запах паління цигарок. За зовнішніми ознаками гр. ОСОБА_1 знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, палила цигарку в ліжку, що підтверджується актом проведення оцінки безпеки рівня дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 22.02.2021 року (а.с. 13-17), актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї малолітньої (неповнолітньої) дитини від 22.02.2021 року (а.с. 18).

Розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 22 лютого 2021 року №140 «Про відібрання дитини» - малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано у матері - гр. ОСОБА_1 , у зв?язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також залишення дитини у неї є небезпечним для його життя, здоров?я і морального виховання (а.с. 21).

Наказом Служби у справах дітей та сім?ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 22.02.2021 року №16 «Про постановку на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» було поставлено на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такого, що залишився без батьківського піклування (а. с. 23).

Наказом Служби у справах дітей та сім?ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 22.02.2021 року №17 тимчасово влаштовано малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який залишився без батьківського піклування, до родини дитини - гр. ОСОБА_2 (а.с. 24).

25 лютого 2021 року Печерською районною в місті Києві державної адміністрацією як органом опіки та піклування подано позов про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав.

11 листопада 2021 року від гр. ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона повідомила, що усунула умови та обставини, які були підставою для відібрання малолітнього сина, а саме: змінення способу життя, влаштування на роботу.

02 грудня 2021 року працівником Служби у справах дітей та сім?ї Печерської РДА спільно з фахівцями з соціальної роботи Центру соціальних служб здійснено вихід для підтвердження або спростування зазначеної в заяві інформації. Під час обстеження встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку.

13 грудня 2021 року у зв?язку зі зміною обставин та у зв?язку із вказаним вище, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦІК України Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування подано заяву про залишення позову без розгляду та повернуто дитину до матері.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року позов Печерської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про відібрання дитини залишено без розгляду.

Наказом Служби у справах дітей та сім?ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 26 травня 2022 року № 47 «Про постановку на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах» було поставлено на облік дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв?язку з тим, що мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов?язків (а.с. 37).

12.10.2022 року отримано лист від сектору ювенальної превенції Печерського УП ГУНП у м. Києві стосовно повідомлення від центру соціальних служб про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по зовнішнім ознакам перебуває у стані алкогольного сп?яніння та неналежним чином не виконує свої батьківські обов?язки по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Прибувши на місце події, було виявлено гр. ОСОБА_1 з явними зовнішніми ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від отримання медичної допомоги та проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння остання категорично відмовилася. В квартирі, де гр. ОСОБА_1 проживає разом з малолітнім сином, брудно, розкидане взуття та одяг, підлога захаращена сміттям, відчувається неприємний запах, продукти харчування в обмеженій кількості, умови для проживання дитини незадовільні. Малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , забрала бабуся гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 43).

3 гр. ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду та складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП.

Розпорядженням Печерської районної державної адміністрації як органом опіки та піклування від 02 листопада 2022 року №299 «Про обов`язковість надання соціальних послуг» розглянуто висновок Служби у справах дітей та сім?ї про обов`язкове надання соціальних послуг (проходження індивідуальних корекційних програм) гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: соціальна адаптація, соціальний супровід сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 39).

Згідно зі ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Положеннями статтей 48 та 51 Конституції України проголошено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї та обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ч.1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно частиною другою ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В пункті 18 вказаної Постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі Савіни проти України зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

У рішенні по справі Хант проти України п. 54 зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden ) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Ухвалюючи рішення у справі М. С. проти України від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі Мамчур проти України , заява № 10383/09).

Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Разом з тим, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, як передбачено ч. 2 ст. 166 СК України.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, що встановлено ч. 3 ст. 166 СК України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

За приписами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина, а саме: не цікавиться долею дитини, станом його здоров`я, фізичним та моральним розвитком, хоча не була позбавлена можливості здійснювати догляд та утримувати свого сина, натомість свідомо нехтувала цим обов`язком, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; а також, враховуючи те, що відповідач подала нотаріально посвідчену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 , у зв`язку з чим суд вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, застосування до неї такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина та стягнення аліментів на користь її малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік.

Щодо позовної вимоги про призначення ОСОБА_2 опікуном малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 ЦК України).

Відповідно до ч. 3. ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією надано суду подання від 22.05.2023 року про призначення гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , опікуном її малолітнього онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 59-60).

При цьому, у поданій до суду заяві про визнання позову відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначення ОСОБА_2 опікуном її малолітньої дитини.

Опіка і піклування є особливою формою державної турботи про малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх дітей (з 14 до 18 років), що встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст. 243 СК України).

Отже, враховуючи подання Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення ОСОБА_2 опікуном над її малолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки, судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав щодо матері дитини ОСОБА_1 , відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, суд приходить до висновку про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавленим батьківського піклування та призначення його опікуном ОСОБА_2 відповідно до подання органу опіки та піклування.

Розподіл судових витрат між сторонами регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 48, 51 Конституції України, ст. 32, 48, 51, 55, 58, 60 ЦК України, ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 243 СК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 141, 174, 200, 258-259, 263-265, 352-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Печерської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, встановлення опіки та призначення опікуна - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , опікуном малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, адреса: вул. Омеляновича-Павленка, 15, м. Київ, 01010, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 14.07.2023 року.

Суддя Г.О. Матійчук