У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Харабадзе К. Ш.,

за участю секретаря - Гаврись В.В.,

Справа № 545/282/23

Номер провадження № 2/545/777/23

позивач ОСОБА_1

відповідач Фонд державного майна України

третя особа Державне підприємство «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» (м. Полтава)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться дана цивільна справа.

Ухвалою суду від 01.03.2023 судом було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ДП «ДПІМ «Міськбудпроект»(м. Полтава). Зазначеній особі було судом направлено поштовим зв`язком копію позовної заяви. Дану поштову кореспонденцію ДП «ДПІМ «Міськбудпроект»(м. Полтава) отримало 08.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 116/, з цього часу цій особі відомо про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 в суді.

14.03.2023 судом прийнято ухвалу, якою витребувано у ДП «ДПІМ «Міськбудпроект»(м. Полтава) довідку про середню заробітну плату ОСОБА_1 . В цій ухвалі ДП «ДПІМ «Міськбудпроект»(м. Полтава) було попереджено про те, що підприємство, якщо не має можливості подати доказ, який витребовує суд, або не має можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язане повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. А також про те, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосує до ДП «ДПІМ «Міськбудпроект»(м. Полтава) заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Копія ухвали була відправлена судом за адресою підприємства: м. Полтава, вул.. Гоголя, 25, за якою останнє вже отримувало судову кореспонденцію 08.03.2023. Поштова кореспонденція повернулася до суду з поміткою «закрито». Також суд направив копію ухвали за допомогою електронної пошти на електронну адресу підприємства, і копія ухвали підприємством була отримана.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З аналізу норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Разом з тим, витребувані докази ДП «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» (м. Полтава) на адресу суду надані не були. Аналіз викладених вище обставин вказує про те, що судом було повідомлено ДП «ДПІМ «Міськбудпроект»(м. Полтава) про покладені ухвалою суду обов`язки, і дає підстави стверджувати про неналежне здійснення підприємством процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у неповідомленні суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподанні таких доказів без поважних причин.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 8 ст. 84 ЦПК України визначено, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк /п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 148 ЦПК України/.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом /ч. 2 ст. 144 ЦПК України/.

Оскільки, на виконання ухвали суду від 14.03.2023 витребувані докази ДП «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» (м. Полтава) не надано, не повідомлено суд про неможливість подати відповідні докази, суд дійшов висновку про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною 5 статті 148 ЦПК України, ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України..

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 143-144, 260 ЦПК України,

у х в а л и в:

Застосувати до Державне підприємство «Державний проектний інститут містобудування «Міськбудпроект» (м. Полтава), (, місцезнаходження за адресою: м. Полтава, вул.. Гололя, 25) захід процесуального примусу у вигляді штрафу та стягнути в дохід державного бюджету штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2684/дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/ гривні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ