Справа № 276/398/23
Провадження по справі №2/276/150/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер 6033107, що був накладений на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 17 червня 2014 року реєстратором на підставі ухвали Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті його батька ОСОБА_2 залишилась спадщина, зокрема, вищевказаний житловий будинок. За життя батько не звернувся до державного реєстратора із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, у зв`язку з чим позивач не може оформити право власності на спадкове майно. Зазначене підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду від 27.03.2023 року відкрито провадження у даній справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов, а також заяв чи клопотань не подав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.сп.10).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 17.06.2014 державним реєстратором Володарсько-Волинського районного управління юстиції Мудрою Л.М. на підставі ухвали Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.06.2014 внесено запис №6030694 про арешт нерухомого майна - житлового будинку по АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 (а.сп.12).

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2014 року у справі №276/399/14-ц, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно та поділ майна, затверджено мирову угоду, за змістом якої, зокрема, ОСОБА_3 визнає за ОСОБА_2 право власності на будинок по АДРЕСА_2 та автомобіль BMV. Після набрання ухвалою законної сили зняти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , гараж по АДРЕСА_4 , та автомобіль BMV, номерний знак НОМЕР_2 . Зазначена ухвала суду набрала чинності 13 листопада 2014 року. (а.сп.13)

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.сп.9).

Згідно довідки державного нотаріуса від 01.12.2022 №376/02-14 після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу, спадкоємцями за законом є мати, ОСОБА_4 , та син, ОСОБА_1 .

16 березня 2023 року державний нотаріус Хорошівської державної нотаріальної контори Коберник С.О. прийняла постанову про відмову ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_5 , на ім`я ОСОБА_1 (а.сп.20).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з пунктом 1, абзацом першим пункту 5 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»:

державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно покладена на державних реєстраторів, як спеціальних суб`єктів. Державний реєстратор у відповідності до ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Також, відповідно до ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором, зокрема, є нотаріус.

Абзацом першим частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Таким чином, відомості про обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню.

Крім того, статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 просить скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, у зв`язку з неможливістю оформлення права на спадкове майно.

Так, постановою державного нотаріуса Хорошівської державної нотаріальної контори Коберник С.О. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_5 , на ім`я ОСОБА_1 .

Відмова державного нотаріуса мотивована тим, що на вказаний житловий будинок накладено арешт на підставі ухвали Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.06.2014. При цьому, нотаріус посилається на п. 4.18 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відтак, між сторонами наявні спірні правовідносини щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 .

Як зазначалось вище, ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2014 року у справі №276/399/14-ц, що набрала чинності 13 листопада 2014 року, знято арешт на майно, яке належало спадкодавцю, в тому числі на будинок АДРЕСА_2 .

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Разом з цим, доказів того, що позивач вчиняв дії для виконання зазначеної ухвали суду, якою вже знято арешт, звертався з вимогами про припинення обтяження на нерухоме майно на підставі судового рішення, суду не надано.

Крім того, проаналізувавши зміст постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2023, ОСОБА_1 не надав нотаріусу копію ухвали Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2014 року та не просив внести відповідні відомості на підставі судового рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на те, що спору з державним нотаріусом Хорошівської державної нотаріальної контори щодо скасування державної реєстрації арешту на житловий будинок АДРЕСА_2 , на даний час не виникло, а тому позивачем обрано невірний спосіб захисту майнового права.

Згідно з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, суд не наділений повноваженнями самостійно визначати спосіб захисту права особи, а тому, з урахуванням вищевикладеного, у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 4.18 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на який посилався державний нотаріус у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

З огляду на те, що арешт на нерухоме майно, що є предметом даного позову, на даний час знято на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, вказане може свідчити про відсутність перешкод для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті його батька.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2,7,10-13,76-83,133,141,263-268, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Хорошівської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Хорошівська державна нотаріальна контора, адреса: вул.Героїв України, 11, смт Хорошів, Житомирського району Житомирської області, .

Повний текст рішення складено 25.04.2023.

Суддя А.М. Збаражський