ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

25 квітня 2023 року

м. Харків

справа № 639/5936/21

провадження № 22-ц/818/815/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Харківська міська рада,

третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення майна з-під арешту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 березня 2023 року, постановлену суддею Гаврилюк С.М., -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 02 вересня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 вересня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Ухвалою цього ж суду від 07 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки державним виконавцем було накладено арешт на все належне їй нерухоме майно без зазначення конкретної адреси, тому у позовній заяві нею і було зазначено про скасування обтяження-арешту накладеного на все належне їй нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна від 02 липня 2019 року.

Також зазначає, що вона не позбавлена можливості уточнити свої позовні вимоги вже після відкриття провадження у справі.

Що стосується підсудності, то нею до позовної заяви було долучено витяг з державного реєстру речових права на нерухоме майно, в якому перелічене все її майно, із якого видно, що майно, знаходиться в місті Харкові, в районі, підсудному Жовтневому районному суду м. Харкова.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної зави суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у встановлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 20 жовтня 2022 року.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Харківської міської ради, третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення майна з-під арешту.

Залишаючи позовну заяву без руху суд зазначає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, а саме, в позовній заяві не зазначено майно, з якого необхідно зняти арешт, та місцезнаходження цього майна, оскільки встановлення цих обставини необхідно суду для дотримання правил підсудності. У зв`язку з чим, позивачеві необхідно уточнити зміст позовних вимог, а саме зазначити майно, з якого необхідно зняти арешт, та зазначити місцезнаходження цього майна. Судом надано строк для усунення зазначених недоліків, а саме десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, а також роз`яснено, що не усунення недоліків, зазначених в ухвалі, у встановлений строк тягне за собою наслідки, передбачені ст. 185 ЦПК України у вигляді визнання позовної заяви не поданою та повернення її позивачу.

Оскільки позивачкою недоліки не було усунуто у встановлений судом строк, ухвалою цього ж суду від 07 березня 2023 року позовну заяву було повернуто позивачці.

В апеляційній скарзі, поміж іншого, ОСОБА_1 зазначає, що копію ухвали суду від 20 жовтня 2022 року про залишення її позовної заяви без руху вона до теперішнього часу не отримувала.

Матеріали справи свідчать, про що також зазначає суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, копія ухвали суду від 20 жовтня 2022 року про залишення позовної заяви без руху неодноразово направлялася позивачеві на адресу зазначену в позовній заяві: АДРЕСА_1 . Разом з тим, зазначені ухвали повернулися до суду без вручення з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 6 статті 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зазначений перелік є вичерпним.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо належного повідомлення позивача про залишення її позовної заяви без руху, тому у суду першої інстанції не було підстав для її повернення позивачці у зв`язку зі спливом встановленого судом десятиденного строку для усунення її недоліків, а тому ухвала суду від 07 березня 2023 року є передчасною.

В матеріалах справи дійсно відсутня інша поштова адреса позивачки. Разом з тим, на поштових конвертах відправлених від імені позивача (а.с.4, 27, 42) останньою щоразу зазначався її мобільний номер телефону, а тому суд першої інстанції не позбавлений був можливості повідомити позивача про залишення її позовної заяви за допомогою засобів телефонного зв`язку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що попередня судова поштова кореспонденція, яка направлялась ОСОБА_1 за зазначеною адресою, останньою отримувалась та за допомогою ЄДРСР (як зазначає позивач) вона дізналася про існування оскаржуваної ухвали суду, що свідчить про те, що остання на втрачала інтереси до розгляду даної справи та цікавилася нею.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.379ЦПК України і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як передчасна, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 березня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2023 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова