Справа № 165/1088/23
Провадження № 2/163/246/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина, який має статус дитини з інвалідністю, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем у шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з серпня 2020 року та на даний час вона з сином проживає окремо від відповідача. Син перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, участі у його вихованні і утриманні дитини не приймає і не бажає цього робити в добровільному порядку. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги, яка б могла повною мірою забезпечити потреби сина у його лікуванні, догляді та вихованні, з огляду на те, що дитина має незадовільний стан здоров`я, оскільки є інвалідом з дитинства з діагнозом: дитяча онкогематологія, нейробластома заочеревного простору з поширенням в спинномозковий канал, локальна форма, N-myc негативна, стадія ІІІ, клінічна група ІІ; лівобічний оклюзійний гідроуретеронефроз; анемія важкого ступеню змішаного ґенезу; алергійчний дерматит; стан після поліхіміотерапії. Вона працює юрисконсультом в КП "Нововолинський комбінат шкільного харчування" та отримує заробітну плату, проте вказаних коштів не вистачає для лікування та утримання дитини - інваліда з дитинства. Синнавчається в ліцеї, потребує значних витрат на шкільну освіту, на придбання одягу. Крім цього, у зв`язку захворюваннями син потребує дороговартісних обстежень та медичних препаратів. На даний час у сина виникла проблема із зубами, вирішення якої передбачає встановлення бреккетів, вартість яких є дуже високою. Її заробітків не вистачає на покриття витрат на дитину і самій їй утримувати сина вкрай тяжко. Відповідач офіційного працевлаштування не має, тому розмір його доходів їй не відомий, однак він має нерегулярний і мінливий дохід, є особою працездатного віку, на утриманні інших дітей не має, тому має реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

Провадження в справі відкрито ухвалою від 26.07.2023 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з матеріалами позову вручено 11.08.2023 року матері відповідача, що в силу положень ч.3 ст.130 ЦПК України вважається належним повідомленням особи - відповідача ОСОБА_2 .

У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву не подав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 стверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2007 року.

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Довідкою голови ОСББ "Затишок 1" стверджено, що син проживає разом з матір`ю, позивачкою ОСОБА_1 , з 27.07.2020 року по даний час за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Із копії довідки Новолинський ліцей №6 від 08.11.2022 року вбачається, що син навчається в цьому навчальному закладі із 27 серпня 2020 року.

Із характеристики директора вищевказаного навчального закладу встановлено, що за період навчання ОСОБА_4 у ліцеї його батько жодного разу не цікавився досягеннями сина, батьківських зборів не відвідував.

Відповідно до копії медичного висновку №10160 від 24.05.2011, ОСОБА_4 встановлено діагноз дитяча онкогематологія, нейробластома заочеревного простору з поширенням в спинномозковий канал, локальна форма, N-myc негативна, стадія ІІІ, клінічна група ІІ; лівобічний оклюзійний гідроуретеронефроз; анемія важкого ступеню змішаного ґенезу; алергійчний дерматит; стан після поліхіміотерапії та може бути визнаний інвалідом дитинства на період до 08.06.2028 року.

Посвідченням серії ААБ №236809 також підтверджується, що ОСОБА_4 має статус дитини з інвалідністю до 18 років.

Зі змісту консультативного висновку інституту онкології встановлено, що за даними обстеження ОСОБА_4 рекомендується контроль за станом його здоров`я з повторною консультацією.

Під час розгляду справи встановлено, що малолітньому ОСОБА_4 за станом його здоров`я проводиться ряд дороговартісних аналізів, що підтверджується актами про надані медичні послуги та результатами досліджень.

На момент подання даного позову сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Станом на дату розгляду справи сину сторін ОСОБА_3 виповнилось 13 років.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 2833,00 грн.

Отже, розмір аліментів на одну дитину, станом на час розгляду справи, має бути не менше 1416,50 грн. на місяць, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить 2833,00 грн.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини з інвалідністю, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, що призводить до дисбалансу в обов`язках батьків, тому кореспондується право одного з батьків подати позов до суду для спонукання іншого з батьків брати участь у витратах на дитину.

Разом з тим, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Враховуючи зазначене вище, для належного та всебічного розвитку і утримання дитини з інвалідністю та створення гідних умов життя, суд дійшов висновку про стягнення аліментів у розмірі 4000,00 грн., враховуючи, зокрема, відсутність доказів у підтвердження обставин, які дали б змогу суду дійти висновку, про неможливість платника аліментів сплачувати кошти у вказаному розмірі.

Визначаючи такий розмір аліментів суд також зважує на те, що син сторін проживає разом із матір`ю, а відтак основний тягар по його утриманню, що включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачу. Адже утримання дітей не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у моральному, так і в матеріальному аспекті.

Цей розмір аліментів на переконання суду на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

На підставі досліджених доказів у відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд максимально враховуючи інтереси дитини згідно її віку, стан здоров`я, відвідування ліцею та матеріальне становище сторін, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000,00 грн., щомісячно, починаючи з 31.03.2023 і до повноліття дитини, оскільки визначений спосіб стягнення аліментів відповідає положенням законодавства та інтересам дитини, його рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2023 року і до досягнення дитино повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Ім`я відповідача ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий : суддя С.А.Шеремета