Справа № 462/415/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мруць І. С.,

за участю секретаря судового засідання Шостак К.Р.,

справа №462/415/23

учасники справи:

позивач АТ КБ «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою представника АТ КБ «ПриватБанк» - Балагурак Вероніки Василівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Балагурак В.В. звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н. від 08.12.2015 року у розмірі 5355 грн. 41 коп. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання ОСОБА_2 . Заяви № б/н. від 08.12.2015 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який збільшився до 7000 грн. Своїм підписом у заяві ОСОБА_3 підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка складає 5355.41 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2020 року. Зазначає, що 29.06.2022 року АТ КБ «ПриватБанк» була направлена претензія кредитора спадкоємців кредитора. Зазначає, що спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , оскільки останній зареєстрований за адресою спадкодавця, не подав заяву про прийняття спадщини чи відмову від неї, тому на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України вважають що такий прийняв спадщину, а тому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н. від 08.12.2015 року у розмірі 5355.41 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано в приватного нотаріуса Кулиняк І.Я. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштової рекомендованої кореспонденції за зареєстрованим місцем його проживання, яку він з невідомих причин не отримував.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані сторонами у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК Украхїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до матеріалів справи, між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання ОСОБА_2 . Заяви № б/н. від 08.12.2015 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. (а.с.24)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.11.2020 року (а.с.83, 163).

За положеннями ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За правилами статей 1281, 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У будь-якому випадку підлягає з`ясуванню коло осіб, які не лише визначені в законі або в заповіті як спадкоємці, але й прийняли спадщину у спосіб, визначений законом. Такий висновок зумовлений застереженням статті 1281 ЦК України щодо пред`явлення кредитором вимог лише до тих спадкоємців, які прийняли спадщину.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку запроваджений механізм досягнення справедливого балансу між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця, з однієї сторони, та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців позичальника - боржника, з іншої.

Дотримання цього балансу передбачає забезпечення задоволення вимог кредитора (кредиторів) спадкодавця за рахунок спадкового майна без порушення майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

Таким чином, правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Пред`являючи позов до ОСОБА_1 , позивач посилався на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини були зареєстровані за однією адресою, відтак відповідач є таким, що прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

На підтвердження чого додає копії паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з відміткою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 81-82)

Однак, суд зауважує, що відмітка у паспорті про реєстрацію особи за певною адресою не є тотожною постійному та фактичному проживанню особи у цьому місці, а відтак, лише реєстрація місця проживання особи за цією ж адресою, що й спадкодавець, сама по собі не може бути єдиним, належним та достатнім доказом на підтвердження факту постійного проживання цієї особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України.

В наданій суду копії матеріалів спадкової справи документів відсутні докази на підтвердження, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлого ОСОБА_2 (а.с. 113-183).

Натомість, виходячи із матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кулиняк Ігор Ярославович на претензію кредитора до спадкоємців померлого ОСОБА_2 листом №12/02-14 від 14.01.2022 року повідомив АТ КБ «ПриватБанк» про те, що ним було заведено спадкову справу №17/2021 від 17.05.2021 року, про заявлені вимоги повідомлено спадкодавців, які прийняли спадщину. Також приватний нотаріус вказав, що кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги (а.с.162-172).

08.06.2022 року нотаріусом зареєстровано лист від 14.02.2022 року, у якому АТ КБ «Приватбанк» просив повідомити йому, як кредитору, інформацію про спадкоємців ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме їх прізвища, ім`я та по батькові, адресу реєстрації, на який приватний нотаріус надав відповідь за №141/02-14 від 08.06.2022 року, у якій повторно повідомив Банк, що кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. Документом, що підтверджує вимоги АТ КБ «Приват банк», є кредитний договір (а.с.179-182).

Неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Частиною 2 ст.51 ЦПК України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати коло відповідачів у справі, предмет та підстави позову.

При цьому, суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Враховуючи вищевикладене, той факт, що в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач прийняв спадщину після ОСОБА_2 , позивачем в порядку ст. 51 ЦПК України не заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача на належного, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову як поданого до неналежного відповідача.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, яка утворилась на час смерті ОСОБА_2 .

На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 81, 141, 142, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Балагурак Вероніки Василівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Судове рішення складено 14 липня 2023 року.

Суддя: І.С. Мруць