Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 191/438/23
Провадження №: 2/332/632/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 р.

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В., розглянувши заяву представника позивача ТОВ "Кредит ТУ Ю" про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ТОВ "Кредит ТУ Ю" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-

В С Т А Н О В И В:

У провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ТОВ " Кредит ТУ Ю" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 27.04.2023 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб в розмірі 282 409 грн. 13 коп. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.10.2021 року між ТОВ "Кредит ТУ Ю" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір відповідно до якого, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 219 800 гривень, але упорушення умов договору, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав. Представник позивача вважає, що дії ОСОБА_1 спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до заяви матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективних захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Інститут забезпечення позову - це фактично гарантія захисту прав позивача, що гарантує в майбутньому належне виконання судового рішення, оскільки забезпеченню підлягає матеріально-правова вимога до відповідача, реалізація якої без вжиття заходів із забезпечення позову може бути неможливою. Предмет забезпечення позову - виключно матеріально-правова вимога (майнового чи немайнового характеру), що утворює предмет позову, який надалі підлягає виконанню.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі, ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін га інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, то не є її учасниками: можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з того, що представником позивача до заяви про забезпечення позову не надано доказів, які б підтверджували відомості про наявність у відповідача будь яких грошових коштів чи відкритих рахунків у банківських установах України, що не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами. Крім того, за відсутності відомостей про майно, його вартість, яке належить відповідачу та на яке представник позивача просить накласти арешт, неможливо визначити об`єкт та з`ясувати співмірність виду забезпечення позову. Разом із цим, до заяви про забезпечення позову не надано доказів здійснення наміру відповідачем відчуження майна.

За таких підстав, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-151, 153, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ТОВ "Кредит ТУ Ю" про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ТОВ "Кредит ТУ Ю" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Н.В. Марченко