Справа №:755/5122/23
Провадження №: 2-з/755/73/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Разом з тим, до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій заявник просить: накласти арешт та заборонити відчуження легкового автомобіля (УНІВЕРСАЛ-В) TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Необхідність забезпечення позову заявник обґрунтував тим, що у даному позові позивач заявляє вимоги щодо поділу майна подружжя, серед якого, і вказаний легковий автомобіль (УНІВЕРСАЛ-В) TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Як зазначає представник, в даному випадку вказаний транспортний засіб на праві власності належить саме відповідачці, а тому існує реальна загроза того, що вона, як власниця автомобіля, може відчужити його третім особам, оскільки вважає, що позивач не має будь-якого права спільної сумісної власності на наведене рухоме майно. Представник позивача стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позовних вимог позивача, так як автомобіль, який також є предметом вказаного спору, може бути проданий іншим особам, в тому числі і добросовісним набувачам, що сприятиме затягуванню розгляду даної справи та фактично обмежить право позивача на ефективний судовий захист. На підставі викладеного, заявник звернувся до суду із даною заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.

Статтею 129 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 18, 153 ЦПК поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Крім того, як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, відповідно до матеріалів справи, позивач заявляє вимоги щодо поділу майна подружжя, серед якого також автомобіль (УНІВЕРСАЛ-В) TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з відповіді Головного Сервісного центру МВС від 18 квітня 2023 року, транспортний засіб (УНІВЕРСАЛ-В) TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 .

Тобто, оскільки автомобіль, на який представник позивача просить накласти арешт та застосувати заборону відчуження, є предметом даного спору - існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позовних вимог позивача і вплинути на його права у наведеній справі.

Отже, з огляну на зазначені обставини та положення закону, суд приходить до висновку про часткове задоволення наведеної заяви представника позивача про забезпечення позову, в частині накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

В той же час, суд зазначає, що вимоги сторони позивача про застосування заходів забезпечення позову у даній справі, шляхом заборони відчуження автомобіля - не підлягають задоволенню, оскільки накладення судом арешту на спірне рухоме майно вже унеможливлює вчинення як відповідачем, так і іншими особами, будь-яких дій щодо його відчуження (продажу).

Крім того, слід зазначити, що станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль (УНІВЕРСАЛ-В) TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1998 куб.см (номер кузова НОМЕР_2 ), реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Дніпровський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Слободянюк