Справа № 740/505/23
Провадження № 2/740/367/23
18 квітня 2023 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., за участю секретаря судового засідання Носилевської О.В.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Положеннями ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання.
Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.
Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Враховуючи викладене та позицію представника позивача адвоката Гордієць В.С. згідно заяв від 20 березня 2023 року, 18 квітня 2023 року про підтримку позову, розгляду справи за відсутності та можливості ухвалення заочного рішення,-в судовому засіданні встановлені підстави згідно ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 липня 2014 року є платником аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 07 травня 2021 року, яке набрало законної сили, звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_4 , які стягується на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 липня 2014 року, що утворилася з 14 грудня 2020 року, та припинено їх стягнення. Також стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Мотивування суду зокрема-проживання неповнолітнього сина сторін з батьком є обставиною дл язвільнення від сплати аліментів.

Згідно розрахунку Ніжинського МРВ ДВС Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) по виконавчому листу на виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 липня 2014 року, розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з червня 2018 року по грудень 2022 року складає 42027 грн. 78 коп, станом на грудень 2020 року-43007 грн. 74 коп, станом на листопад 2020 року-42963 грн. 47 коп.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку сума пені за період з червня 2018 року по грудень 2020 року становить 196282 грн. 78 коп.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 за рішенням суду від 04 липня 2014 року є платником аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини сторін ОСОБА_3 , відповідач за рішенням суду від 07 травня 2021 року звільнений від сплати заборгованості по аліментах, що утворилася з 14 грудня 2020 року, тобто заборгованість аліментів до грудня 2020 року становить 42963 грн. 47 коп, що відповідачем у встановленому порядку не спростовано, при цьому проживання дитини разом із ним, що стало підставою для звільнення від заборгованості по аліментах з 14 грудня 2020 року, не звільняє його від обов"язку по сплаті аліментів до вказаного періоду, і як наслідок зумовлює застосування до спірних правовідносин положень ст.196 СК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абз.1 ч.1 ст.196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

За таких обставин заборгованість зі сплати аліментів за період з червня 2018 року по грудень 2020 року виникла з вини відповідача, що останнім не спростовано, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період, при цьому аліменти стягуються саме на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Одними із основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін (ст.12 ЦПК України) та диспозитивність цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України).

Принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судом встановлено, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, за період з червня 2018 року по грудень 2020 року виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 42963 грн. 47 коп.

Згідно розрахунку позивача сума пені за період з червня 2018 року по грудень 2020 року становить 196282 грн. 96 коп., що з урахуванням положень ч.1 ст.196 СК України, перевищує 100 % заборгованості, в даному випадку-42963 грн. 47 коп., і є підставою для стягнення із відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог 42027 грн. 78 коп неустойки (пені).

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Враховуючи викладене позивач звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з чим 1073 грн. 60 коп судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача в дохід держави. Докази на підтвердження звільнення відповідача від сплати судового збору суду не подані.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 247, 264, 265, 279-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (сорок дві тисячі двадцять сім) грн. 78 коп пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник.