Справа № 452/46/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2023 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України і за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, -

в с т а н о в и в:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до місцевого суду із позовом про стягнення із відповідача коштів за отримане речове майно строки якого не закінчилися в розмірі 2232,48грн. В обґрунтування вимог посилаються на те, що зазначена сума виникла у зв`язку із звільненням відповідача з військової служби за контрактом у запас за підпунктом «е» (через службову невідповідність); з цих підстав відповідач був виключений із списків особового складу військової частини; на цей момент за ним рахувалось речове майно, строки носіння якого не закінчились, зокрема: черевики дві пари, штани утеплені, куртка утеплена, куртка ВВЗ, ККУ, сорочка та кальсони, костюм польовий бавовняний, панама польова, - а всього на загальну суму 5580,22грн, які наказом командира визначено стягнути із грошового забезпечення солдата ОСОБА_1 ; відтак, в якості відшкодування майнової шкоди за видане речове майно із відповідача було стягнуто вказану суму частково, а саме 3347,74грн; відповідач не відшкодував кошти у повному обсязі за видані йому предмети речового майна, строк носіння яких не закінчився, а тому на даний час сума заборгованості перед військовою частиною становить 2232,48грн; просять судовим рішенням стягнути із відповідача вказану суму та сплачений судовий збір на користь військової частини НОМЕР_1 .

Відзиву на позов від відповідача до суду не поступало; позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечивши проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, - і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення.

Тому, вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 1 серпня 2017 року №33, військовослужбовця за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 , командира шостої гармати другого гарматного артилерійського взводу першої гарматної артилерійської батареї першого гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до п «е» (у зв`язку із службовою невідповідністю) п. 1 ч. 8 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнено з військової служби та визнано таким, що 1 серпня 2017 року здав справи і посаду у військовій частині, виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення; направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, що передбачено абзацом 2 пункту 1 ст. 91 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Під час проходження служби у відповідності до вимог наказу Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» солдату ОСОБА_1 відповідно до картки №2448 обліку матеріальних засобів особистого користування від 19 січня 2016р., видано речове майно, а саме він був забезпечений форменим одягом за рахунок державних коштів згідно визначених норм.

Відповідно до п. 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України №232 від 29 квітня 2016 року, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Згідно довідки-розрахунку №24 при звільненні з солдата ОСОБА_1 за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу, підлягала утриманню сума коштів в розмірі 5580,22 грн.

Під час виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття усіх видів забезпечення, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №33 від 01.08.2017р. з солдата ОСОБА_1 згідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань було утримано частково кошти в сумі 3347,74грн, в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу; при цьому, станом на сьогодні ОСОБА_1 вартість виданих йому предметів речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 2232,48грн. не відшкодував.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України; до військового майна належить, зокрема, речове майно.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 , перебуваючи на речовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , був звільнений із військової служби за службовою невідповідністю, тому він повинен відшкодувати державі в особі військової частини НОМЕР_1 вартість виданого йому речового майна з урахуванням зносу строк носіння якого не закінчився.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги військової частини підлягають задоволенню, а в зв`язку із таким вирішенням також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого судового збору в сумі 2270грн.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов військової частини НОМЕР_1 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь військової частини НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , кошти за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися в сумі 2232,48грн(дві тисячі двісті тридцять дві гривні 48коп) та 2270грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення 17 липня 2023 року повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя