Провадження № 2/229/390/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 квітня 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Худіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ситника С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 1976 року, який зареєстрований Семигірською сільською радою Артемівського району Донецької області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з початку січня 2001 року. Просить розірвати шлюб.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4ст. 178 ЦПК України позивачу.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 лютого 2022 року розгляд справи було відкладено.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 №61 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області визначено Дружківському міському суду Донецької області.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 03 лютого 2023 року розгляд справи було відкладено

До судового засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином, надана суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Станом на 26 квітня 2023 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280- 284 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як було встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 10 січня 1976 року позивачка ОСОБА_3 вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований Семигірською сільською радою Артемівського району Донецької області. Після одруження позивачці присвоєне прізвище - ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки.

Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню.

Сторонами не заявлено про наявність спору щодо поділу спільного майна.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище ОСОБА_1 на прізвище ОСОБА_1 . При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до позовних вимог, позивач просила після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 » У зв`язку з наведеним, ухвалюючи дане рішення, суд вважає доцільним задовольнити клопотання позивача та залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.13,76,81,83,200,247,259,263-265,354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 10 січня 1976 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб зареєстровано Семигірською сільською радою Артемівського району Донецької області, актовий запис № 1.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_1 ».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.О. Худіна