Справа № 615/81/23
Провадження № 2/615/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Партола О.Є.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Валківської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Восток», про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

10.01.2023 представник позивачки ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар з земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ;

- визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар з земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_6 , який за життя склав заповіт, за яким заповів все своє майно дітям: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, де відкрита спадкова справа №139/2010. Мати позивачки та інші діти спадкодавця, на користь яких складено заповіт, відмовились від прийняття спадщини у встановлений законом строк. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті спадкова справа не відкривалась.

Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Восток», що за життя належало батькам, позивачка дізналася про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через не підтвердження факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 та відсутність оригіналів сертифікатів на право на земельну частку (пай). Наполягає, що фактично прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття проживала разом із померлою та поховала її за власні кошти.

На думку представника, батьки позивачки за життя набули право на отримання у пайовому фонді земель агрофірми «Восток» земельних часток (паїв), оскільки ОСОБА_5 включена до списку громадян-пенсіонерів під №243, а ОСОБА_6 до списку осіб громадян-членів під №261, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 06-00-000661. Згідно із уточненим переліком громадян-працівників та пенсіонерів, ОСОБА_6 значиться під №495, ОСОБА_5 №494 відповідно, але сертифікати на їх ім`я не реєструвалися та не видавався, що унеможливлює оформлення позивачкою спадкових прав на це майно та порушує її право на спадкування.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 10.01.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Ухвалою суду від 09.03.2023 за клопотанням представника позивачки залучено до участі у цивільній справі в якості співвідповідачів онуки спадкодавця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Представник позивачки надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен окремо, надали посвідчені в нотаріальному порядку заяви, зі змісту яких стверджують, що спадщину після смерті ОСОБА_5 у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, не приймали, разом із нею на час відкриття спадщини не проживали, на спадкове майно, що залишилось після її смерті, не претендують. Визнають, що ОСОБА_1 спільно проживала із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Підтверджують, що мати ОСОБА_2 ОСОБА_7 , яка померла в 2015 році, та мати ОСОБА_3 ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину після смерті ОСОБА_5 не приймали і проживали окремо від неї. Їм відомо, що спадкові права на майно спадкодавця ОСОБА_5 оформляє їх тітка ОСОБА_1 , яка є дочкою спадкодавця, будь-яких заперечень щодо оформлення нею спадщини в судовому чи нотаріальному порядку не мають. Звертатись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту її прийняття наміру не мають. Позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять розгляд справи проводити за їх відсутності.

Представник відповідача міський голова Скрипніченко В.В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи ТОВ «Агрохолдинг Восток» правом надання пояснень у встановлений судом строк не скористався.

У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчать дані свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 18.01.1947 Добропільським сільським РАЦС.

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09.06.2010 Добропільською сільською радою Валківського району Харківської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є батьками позивачки, актовий запис №6 від 10.06.1951.

14.09.1977 позивачка уклала шлюб, після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_9 , про що свідчать дані свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 15.10.1977 Ново-Мерчицькою сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №9.

20.10.1997 ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений заступником голови Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області Колєснік Л.О., зареєстрований в реєстрі за №268, яким заповів все своє майно ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №54.

За інформацією Валківської ДНК Харківської області №898/02-14 від 26.11.2022, на підставі поданої позивачкою заяви про прийняття спадщини за заповітом, зареєстрованої в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №403, 09.06.2010 відкрита спадкова справа №139/2010 щодо майна померлого ОСОБА_6 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №23902547).

Як вбачається із заяв ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , посвідчених 09.06.2010 секретарем Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області Андріяновою Я.П., зареєстрованих в реєстрі за №217,219,218 відповідно, після смерті ОСОБА_6 кожен окремо відмовився від частки у спадщині на користь ОСОБА_1

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 02.10.2012 відділом ДРАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського МУЮ, актовий запис №12917.

ОСОБА_7 померла в 2015 році, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого виконавчим комітетом Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис №19 від 23.07.2015.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 14.09.2020 Московським районним у м. Харкові відділом ДРАЦС СМУМЮ (м. Харків), актовий запис №130.

За інформацією Валківської ДНК Харківської області №906/01-16 від 29.11.2022, спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_5 не відкривалась, будь-які заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї станом на 29.11.2022 до нотаріальної контори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця станом на 29.11.2022 не видавались. Відомості про заповіт спадкодавця відсутні. Позивачка є спадкоємцем І черги за законом згідно ст.1261 ЦК України щодо майна померлої ОСОБА_5 , яка фактично прийняла спадщину, так як спільно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства №53 від 14.11.2022. Однак, на час відкриття спадщини була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , довідка Валківської міської ради Харківської області про спільне проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 на день її смерті відсутня.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства №53 від 14.11.2022, ОСОБА_1 проживала разом із матір`ю ОСОБА_5 на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , поховала її за власні кошти.

20.03.1996 у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №103 зареєстрований державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, відповідно до якого агрофірмі «Восток» передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4627,6 га землі.

Додатком до державного акту є Список громадян пенсіонерів та Список громадян-членів агрофірми «Восток» станом на 01.01.1996, де відповідно під №243 значиться ОСОБА_5 , під №261 ОСОБА_6 .

Згідно з уточненим переліком громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що мають право на земельну частку (пай), що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, ОСОБА_5 значиться під №494, ОСОБА_6 №495.

За повідомленнями начальника відділу м. Валки Архівного управління Богодухівської РДА Харківської області №01-36/83,83 від 14.11.2022, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Валківською РДА Харківської області власникам земельних часток (паїв) реформованого КСП «Восток» (агрофірма «Восток») Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, запису про реєстрацію сертифікату та даних про його отримання на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виявлено.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до пп.4.16 п.4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці.

Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов`язки спадкодавця.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із аналізу наданих позивачкою доказів, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє заявлені вимоги в цій частині, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлими права на спадкове майно судом не встановлено, позивачка у справі є єдиним спадкоємцем після смерті батьків за заповітом та законом відповідно, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання права на земельні частки (паї), що входять до спадщини, яка залишилася після їх смерті, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно проживала із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар з земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар з земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 24.04.2023.

Суддя А.П. Токмакова