Справа № 183/4969/22
№ 2/183/1018/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Дубовенко І.Г.,
з участю секретаря судового засідання - Зозулі В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , законним представником якої є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав, суд -
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , законним представником якої є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, в якому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої позивачки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач у справі - її мати. ЇЇ батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 проживали однією сім`єю та знаходились у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась позивачка - ОСОБА_1 . 27.04.2012 року її батьки зареєстрували шлюб, а в листопаді 2021 року її батьки розійшлись по причині того, що мати ОСОБА_3 почала зловживати спиртними напоями, через що почались сварки між батьками. З боку матері під час вживання нею алкогольних напоїв в сторону позивачки проявлялась агресія. Коли мати з батьком розійшлись, мати зовсім не піклувалась про неї, в будинку не було їжі, гігієнічних засобів, мати не цікавилась її навчанням. Тому батько забрав її до себе, де вона проживає разом з батьком, бабусею та двоюрідним братом. Батько піклується про неї, забезпечує її всім необхідним. З початком військового стану в Україні вона намагалась налагодити контакт з матір`ю, але вона зловживає спиртними напоями та взагалі байдуже відноситься до її долі. Позивач вважає, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно неї на підставі ст. 164 СК України.
Відповідачем не поданий відзив на позов.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2022 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою від 28 лютого 2023 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання просив розглядати справу за відсутності відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що відповідач є матір`ю неповнолітньої позивачки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 04 травня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 11), батько позивачки - ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 27 квітня 2012 року (а.с. 12).
Згідно заяви ОСОБА_3 , вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана заява була завірена нотаріально державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Птсарєвою Н.С. (а.с. 13).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Як встановлено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 затвердженого рішенням адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 23 листопада 2022 року за № 5/5-193, вбачається, що позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо її доньки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним (а.с. 59-62).
Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України
Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати доньку та матеріально її забезпечувати, що свідчить про фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки. Крім того, байдуже ставлення до донки підтверджується заявою відповідача, завірену нотаріально, в якій відповідач дала свою згоду на позбавлення її батьківських прав відносно доньки. Означений висновок підтверджує також і те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд в суді справи про позбавлення його батьківських прав, в судове засідання не з`явився, чим підтвердила свою байдужість до долі власної доньки.
Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушення прав та інтересів неповнолітньої доньки, свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, невжиття протягом тривалого часу жодних заходів щодо можливості забезпечення належних умов для фізичного, духовного розвитку та виховання дитини, а тому наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог та позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 , законним представником якої є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з моменту отримання ним копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Законний представник: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації - АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 )

Третя особа: орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради (адреса місцезнаходження: проспект Мануйлівський, будинок 31 м. Дніпро, 49023).

Рішення суду складено і підписано 28 березня 2023 року.

Суддя І.Г.Дубовенко