Справа № 558/591/22
номер провадження 2/558/37/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Кривіцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Демидівської селищної ради Рівненської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Демидівської селищної ради Рівненської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У даній квартирі зареєстровані також її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_2 , а її внука, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які вже більше 4 років у квартирі не проживають, їх особистих речей в квартирі немає, спільного господарства вони не ведуть. Всі обов`язки по утриманню квартири виконує вона, як власник житла. Її дочка ОСОБА_2 разом з своєю дочкою, а її внукою ОСОБА_3 , з 2018 року проживають в Республіці Польща. Реєстрація відповідачів у належній їй квартирі створює перешкоди для оплати комунальних послуг, отримання житлових субсидій, а також позбавляє її можливості розпоряджатися таким житлом.

З вказаних підстав позивач просила визнати відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. З пояснень позивача ОСОБА_1 вбачається, що при укладенні договору купівліпродажу квартири помилково було зазначено, що вона знаходиться по АДРЕСА_3 . На даний час провулок Першотравневий перейменовано на провулок Вишневий.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась. До суду відповідач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі та участі її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , оскільки на даний час вона з дочкою перебувають у Республіці Польща.

У поданій до суду заяві відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , зазначила про те, що позовні вимоги позивача визнає, їх підтримує (а.с. 34, 46).

Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Демидівської селищної ради Рівненської області Кривіцька Н.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та пояснила, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини мало місце спілкування у режимі відеоконференцзв`язку з відповідачем ОСОБА_2 , яка повідомила, що дійсно проживає разом з своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 в Республіці Польща, де придбала власне житло, дитина там відвідує школу, наміру повертатися в Україну вони не мають. Відповідач ОСОБА_2 постійно проживає в Республіці Польща, там вона уклала другий шлюб та народила дитину. Її дочка від першого шлюбу ОСОБА_3 проживає з нею та наміру повертатися в Україну вони не мають. Вважає, що визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням не буде порушувати її права.

Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , позовних вимог не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Ухвалою суду від 18 січня 2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Демидівської селищної ради Рівненської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, і відкрито провадження у справі № 558/591/22 на підставі такої позовної заяви.

Судом по цивільній справі № 558/591/22 27 лютого 2023 року проведено підготовче засідання.

У підготовче засідання відповідачі та/чи їх представники не з`явилися. До суду відповідач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі та участі її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , і зазначила про те, що позовні вимоги позивача визнає, їх підтримує (а.с. 34, 35).

Під час підготовчого засідання від представника третьої особи ОСОБА_4 надійшло клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи № 558/591/22 рішення виконавчого комітету Демидівської селищної ради Рівненської області №940 від 13 лютого 2023 року «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про визнання малолітньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням» та висновку Органу опіки та піклування (а.с. 36-38).

Таке клопотання представника третьої особи було задоволено судом.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 86, 88, 89, 90-93).

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 18, 19, 94, 95).

Згідно Рішення Демидівської селищної ради Рівненської області від 7 червня 2022 року №213 провулок Першотравневий в смт. Демидівка Дубенського району Рівненської області перейменовано на провулок Вишневий (а.с. 88).

Із змісту дослідженого в судовому засіданні акта обстеження щодо фактичного місця проживання від 13 грудня 2022 року (а.с. 12 ), встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на момент обстеження, за адресою: АДРЕСА_1 , не перебували. Зі слів власниці квартири ОСОБА_1 відповідачі по місцю реєстрації не проживають.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку позивача ОСОБА_1 протягом більше чотирьох років не проживають, не ведуть спільно з позивачем господарство, не сплачують комунальні платежі, не несуть витрат на утримання житла.

Відповідач ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_3 (відповідачем по справі), проживають в Республіці Польща, відповідач ОСОБА_3 в Республіці Польща відвідує школу. Відповідач ОСОБА_2 зареєструвала шлюб в Республіці Польща, народила дитину від другого шлюбу та придбала житло в Республіці Польща.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положення ст.ст. 386, 391 ЦК України вказують на те, що власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або члена його сім`ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України.

Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше року в квартирі позивача ОСОБА_1 , розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають без поважних причин, то їх на підставі ст.ст. 72, 169 ЖК України, ст. 405 ЦК України, слід визнати такими, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням.

При вирішенні даного спору, суд також враховує висновок Органу опіки та піклування Демидівської селищної ради Рівненської області, згідно якого Орган опіки та піклування вважав за доцільне визнати малолітню ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 , оскільки згідно акта обстеження щодо фактичного місця проживання від 13 грудня 2022 року, малолітня ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає за місцем реєстрації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила не стягувати з відповідачів процесуальні витрати на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 15, 319, 391, 405 ЦК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 71, 72, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Демидівської селищної ради Рівненської області (місцезнаходження: смт. Демидівка, вулиця Миру, буд. 19, Рівненської області) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовільнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2023 року.