Справа № 583/1574/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Якубович В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 скаргу ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються, як суб`єкта владних повноважень старший державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гончар Наталія Борисівна, на бездіяльність державного виконавця,

встановив:

06.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гончар Н.Б., в якій просить:

Визнати дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гончар Наталії Борисівни щодо не вчинення дій направлених на забезпечення позову та виконання ухвали неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гончар Наталії Борисівни здійснити дії для виконання ухвали шляхом вчинення дії передбачені положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Скаргу мотивує тим, що 6 січня 2023 року Охтирський міськрайонний суд по справі № 583/60/23 виніс ухвалу за якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 713087,7 грн., до вирішення позовної заяви по суті.

Вказана ухвала направлена до ВДВС у Охтирському районі Сумської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для вжиття відповідних заходів підтверджується супровідним листом за вих. 785 від 09.01.2023 року.

На виконанні Охтирського відділу державної виконавчої служби Сумської області надійшла від Охтирського міськрайонного суду ухвала про забезпечення позову яка підлягала негайному виконанню та Охтирський ВДВС повинен був здійснити дії, внести відомості в реєстри державних органів, однак всупереч вказаним вимогам після того як автоматизованою системою виконавчого провадження визначено державного виконавця Гончар Н.Б. здійснювати заходи примусового виконання остання без належних на те підстав умисно та безпідставно повернула вказану ухвалу без виконання посилаючись лише на ту обставину що до вказаної ухвали не долучена заява стягувача. Після того Охтирським міськрайонним судом повторно була направлена вказана ухвала на виконання, яка й досі знаходиться в Охтирському ВДВС, але яка не прийнята до виконання та вимоги по заходи забезпечення позову не виконані. Окрім цього, ним особисто направлено свій особистий примірник ухвали, який йому був направлений раніше судом та відповідно він в подальшому маючи всі необхідні документи для реального виконання направив ухвалу суду по справі № 583/60/23 разом із заявою про прийняття до виконання, але в цей раз ОСОБА_4 листом від 23.03.2023 року, який він отримав 25 березня 2023 повідомила, що вказана ухвала не може бути виконана, так як до неї повинен долучатись виконавчий лист та згідно відповіді, яка підписана державним виконавцем Гончар Н.Б., ухвала про забезпечення позову не є виконавчим документом.

Від ОСОБА_1 надійшла письмова заява із проханням провести розгляд скарги у його відсутність.

Державний виконавець також до суду не з`явилась. Надала письмову заяву у якій прохала закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору. Так, вона вказує на те, що 08.02.2023 ОСОБА_1 звертався до ВДВС Охтирського МРУЮ про прийняття до виконання ухвали без надання її оригіналу. Оскільки ним не було дотримано вимог закону, то державним виконавцем було винесене повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею ст. 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ст. 74 вказаного Закону, де зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2023 (Справа № 583/60/232-з/583/1/23) Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 713087,7 грн., до вирішення позовної заяви по суті. Примірник ухвали про забезпечення позову направлено до Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для вжиття відповідних заходів.

ВДВС Охтирського МРУЮ отримав вказану ухвалу 10.01.2023, про що свідчить підпис уповноваженої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

10.01.2023 старший державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гончар Н.Б. на адресу суду надіслала повідомлення про повернення виконавчого документу без виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» із огляду на те, що до виконавчого документу не додано заяву про відкриття виконавчого провадження стосовно якого саме із боржників застосовується дана ухвала.

10.03.2023 стягувач звернувся із листом на електронну адресу до начальника Охтирського МРВ ВДВС в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із проханням надіслати на його адресу копію постанови про відкриття виконавчого провадження на виконання вищезазначеної ухвали.

Старший державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гончар Н.Б. за вихідним від 23.03.2023 надіслала лист на ім`я ОСОБА_1 у якому повідомила, що вказана ухвала не може бути виконана так як до неї повинен долучатись оригінал виконавчого документа та повинна бути подана відповідна заява про прийняття виконавчого документа до примусового виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно статті 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

За змістом ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону).

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як слідує із оскаржуваного повідомлення від 18.07.2022, підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання стало те, що, на думку виконавця, виконання вказаного судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом, у даному випадку - на Управління ДСНС.

Щодо посилання державного виконавця на необхідність подання стягувачем заяви, то суд відхиляє відповідні аргументи з огляду на зміст ч. 2 ст. 157 ЦПК України, відповідно до якого примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Тобто положення ч. 2 ст. 157 ЦПК України встановлюють імперативний обов`язок суду надсилати ухвалу про забезпечення позову, яка підлягає негайному виконанню, державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

У даному випадку відповідно до ухвали суду та супровідного листа вона була надіслана до ВДВС Охтирського МРУЮ для виконання накладення арешту на рухоме майно.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону не тільки на підставі заяви стягувача, але й якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом (п. 3 ч. 1 ст. 26 закону).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 157 ЦПК України надсилання судом ухвали про забезпечення позову входить до кола випадків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, відсутність заяви стягувача не могла стати підставою для повернення ухвали суду про забезпечення позову без прийняття до виконання.

На підставі наведеного, скарга підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гончар Наталії Борисівни щодо не вчинення дій направлених на забезпечення позову та виконання ухвали неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) здійснити дії для виконання ухвали шляхом вчинення дії передбачені положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко