Справа № 495/6675/23
Номер провадження 2/495/3353/2023
13 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
за участі секретаря судових засідань Червинської І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, державна екологічна інспекція Південно-Західного округу Миколаївської та Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев -
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
17.06.2023 року позивач звернувся до суду позовом в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, державна екологічна інспекція Південно-Західного округу Миколаївської та Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев в якому просить суд:
В обґрунтування позову зазначає, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Махновським О.В. виявлений факт незаконного знищення двох дерев породи «Софора» громадянином ОСОБА_1 в лісосмузі біля с. Польове на території Шабівської ОТГ, Білгород-Дністровського району, Одеської області (за межами населеного пункту), що є порушенням ст. 69 Лісового Кодексу України, ст. ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ».
Даний факт зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення від 08.07.2022 за №000103, та в постанові про накладення адміністративного стягнення від 18.07.2022 за № 000635, які складені старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Бондарчуком М.П.
Внаслідок вказаного порушення державі заподіяно шкоду у розмірі 10 954,54 грн., яка розрахована за «Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665.
Постановою про накладення адміністративного стягнення від 18.07.2022 (№000635) гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65? КУпАП України. Постанова набрала законної сили, гр. ОСОБА_1 отримана та ніким не оскаржувалась.
Станом на момент звернення з позовом до суду шкоду, заподіяну ОСОБА_1 незаконним внаслідок незаконної рубки дерев внаслідок вчинення у сфері охорони навколишнього природного середовища, в добровільному порядку не відшкодовано.
ОСОБА_1 добровільним чином не відшкодував на користь Шабівської сільської ради шкоду, завдану внаслідок незаконної рубки дерев за вчинення адміністративного правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища в сумі 10 954,54 гривень.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2022 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області Колесніченко І.В., наполягала на задоволені позовних вимог у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відзиву відповідача в порядку статті 280 ЦПК ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, в порядку заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").
З матеріалів справи вбачається, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Махновським О.В. виявлений факт незаконного знищення двох дерев породи «Софора» громадянином ОСОБА_1 в лісосмузі біля с. Польове на території Шабівської ОТГ, Білгород-Дністровського району, Одеської області (за межами населеного пункту), що є порушенням ст. 69 Лісового Кодексу України, ст. ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ».
Даний факт зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення від 08.07.2022 за №000103, та в постанові про накладення адміністративного стягнення від 18.07.2022 за № 000635, які складені старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Бондарчуком М.П.
Внаслідок вказаного порушення державі заподіяно шкоду у розмірі 10 954,54 грн., яка розрахована за «Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665.
Постановою про накладення адміністративного стягнення від 18.07.2022 (№000635) гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65? КУпАП України. Постанова набрала законної сили, гр. ОСОБА_1 отримана та ніким не оскаржувалась.
Станом на момент звернення з позовом до суду шкоду, заподіяну ОСОБА_1 внаслідок незаконної рубки дерев в добровільному порядку не відшкодовано.
ОСОБА_1 добровільним чином не відшкодував на користь Шабівської сільської ради шкоду, завдану внаслідок незаконної рубки дерев за вчинення адміністративного правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища в сумі 10 954,54 гривень.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Статтею 1 Лісового кодексу України встановлено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи (ст. 7 ЛК України).
Частиною другою ст. 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.
Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно (ст. 69 ЛК України).
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» ліс як природний ресурс загальнодержавного значення підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.
Статтею 40 вказаного Закону передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.
Відповідно до ст. 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.
Згідно з нормою частини 1 ст. 105 Лісового кодексу України особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, несуть встановлену законом відповідальність.
Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язанні відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Відповідно до частини четвертої статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Розрахунок розміру шкоди проведено відповідно до Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665.
Відповідачем не надано заперечень на спростовання вказаного розрахунку.
Відповідно до змісту частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини.
Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.
Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.
Відтак, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, та одночасно передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння шкоди, внаслідок неправомірного знищення дерев, а відповідачем не спростовано відсутність його вини в заподіянні шкоди.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем доведено і не спростовано відповідачем факт незаконної порубки дерев, внаслідок чого завдано шкоду навколишньому природному середовищу. Такі дії відповідача є порушенням лісового законодавства України, внаслідок чого Державі завдано збитки, що є підставою для відшкодування відповідачем заподіяної шкоди.
За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, державна екологічна інспекція Південно-Західного округу Миколаївської та Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев, -задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Боярський