Справа № 503/308/23
Провадження № 2/503/199/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 10.02.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №07.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.02.2007 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу у сторін є спільна неповнолітня дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На протязі останнього року сімейного життя між сторонами поступово погіршувались відносини через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, а також постійні сварки, які відбувались в присутності дитини, що негативно впливає на її психічний стан та кожного разу спричиняє доньці душевні страждання. Ці всі обставини в кінцевому результаті призвели до створення нових сімей з їх боку з іншими людьми. На даний час позивач має намір укласти шлюб з іншим чоловіком, виїхати з ним за кордон, а дитину залишити проживати з відповідачем. На даний момент ведення між ними спільного господарства відсутнє. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечить інтересам дитини та позивача. Спір про поділ майна відсутній.

В судове засідання позивач не з`явилася та в прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, до суду від нього надійшла заява, в якій зазначено, що проти розірвання шлюбу він не заперечує та просить про розгляд справи без його участі. Крім того, у заяві вказав, що їх спільна з позивачем неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з ним, оскільки його дружина планує влаштувати своє власне життя з іншим чоловіком.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

З оригіналу свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.02.2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що 10.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис за № 07. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 » (а.с.10).

Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.02.2008 року народження (а.с.11).

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя не ведуть спільного побуту та проживають окремо, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам та інтересам дитини. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається. Крім того, позивач ОСОБА_1 має намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком та створити з ним сім`ю.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати.

Крім того, відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок, що підтверджується квитанцією філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 5 від 22.03.2023 року (а.с.1).

Таким чином, 50 відсотків судового збору, які складають 536 гривень 80 копійок, підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним за подання позовної заяви до суду.

Ураховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з нього на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви, що складає 536 гривень 80 копійок.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору на користь позивача у повному обсязі, як він вимагає у поданій заяві від 28.03.2023 року, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.24, ч.3 ст.105, ст.112 СК України, ст.ст.12,13,76-81, 142, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №07, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 , 50 відсотків судового збору, сплаченого останньою при зверненні до суду з позовом в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 , з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого за квитанцією філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 5 від 22.03.2023 року в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Судове рішення складено 17.04.2023 року.

Суддя

Кодимського районного суду Т.О. Калашнікова