18.07.2023 Справа № 756/5789/23
Справа № 756/5789/23
Провадження 2/756/3257/23
18 липня 2023 року м. Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Діденка Є.В.,
за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Х.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики,
позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 10.11.2019 року в розмірі 11 000,00 доларів США., інфляційні втрати з 01.01.2021 року по 03.05.2023 року в сумі 174 983.67 коп., 3% річних з 01.01.2021 року по 03.05.2023 року в сумі 28 201,90 коп.
Ухвалою судді від 15 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 15 червня 2023 року.
15 червня 2023 року в судове засідання сторони не з`явились, представник позивача подав заяву про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.
Ухвалою судді від 15 червня 2023 року підготовче засідання в справі було закрито та призначено справу до розгляду на 18 липня 2023 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином через направлення судових документів за місцем реєстрації, проте конверти поверталися із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними доказами.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.
Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 10.11.2019 року ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Тетіївським РВ ГУ МВС України в Київській області 07.02.1998 р. складено розписку про отримання від ОСОБА_1 суми 11 000,00 доларів США, та зобов`язався повернути борг до 31.12.2020 року.
Окрім того, у договорі ОСОБА_2 вказує, що прописаний: АДРЕСА_1 .
Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права.
Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
В силу статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оцінка доказів і мотиви суду.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Надаючи оцінку розписці від 10.11.2019 року на суму 11 000,00 доларів США, суд зазначає, що її зміст в повному обсязі підтверджує укладення між сторонами договору позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача суму 11 000,00 доларів США та зобов`язався повернути борг до кінця зазначеного періоду, тобто до 31.12.2020 року.
Доказів виконання зобов`язання щодо повернення коштів відповідачем, суду не надано.
Тому, сума боргу в розмірі 11 000,00 доларів США підлягає стягненню з відповідача.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат з 01.01.2021 року по 03.05.2023 року в сумі 174 983.67 коп., 3% річних з 01.01.2021 року по 03.05.2023 року в сумі 28 201,90 коп. суд зазначає таке.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12.
У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.
Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Суд перевірив розрахунок позивача, який міститься в позовній заяві.
Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування розрахунку позивача суду не надав.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню з урахуванням розрахунків в сумі 28 201 грн. 90 коп. без посилання на грошовий еквівалент стягнутої суми боргу у гривні.
Водночас, позовні вимоги про стягнення втрат від інфляції у сумі 174 983 грн. 67 коп. задоволенню не підлягають, оскільки основне зобов`язання виражене у іноземній валюті - доларах США, а індекс інфляції не може бути застосований до іноземної валюти, відповідно неможливо зробити висновок, що позивач зазнав втрат від інфляції.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 3 березня 2021 року у справі № 130/2604/18.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача суму судового збору пропорційно задоволеним вимогам в сумі 4 305 грн. 72 коп.
Також, позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в сумі 7600,00 грн. На підтвердження цих витрат суду надано договір про надання правової допомоги від 03.05.2023 р.; додаткову угоду до договору, якою визначено розмір гонорару 7600,00 грн., який складається з: ознайомленні з матеріалами, підготовці позову, участі у справі.
Заперечень від відповідача стосовно розміру правової допомоги, не надійшло.
Тому, на підставі ст. 137 ЦПК України, суд стягує витрати на правничу допомоги з відповідача.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 , суму боргу за договором позики від 10.11.2019 року в сумі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 , 3 % річних за договором позики від 10.11.2019 року в сумі 28 201 (двадцять вісім тисяч двісті одна грн.) 90 коп.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 , судові витрати в сумі 11 905 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот п`ять) 72 коп., з яких - витрати на правничу допомогу - 7 600 грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 4 305,72 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Є.В. Діденко