Справа № 278/558/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати зареєстрований шлюб з відповідачем та визначити місце проживання малолітнього сина сторін ОСОБА_3 з позивачем.
В обґрунтування вимог вказано, що 10.09.2014 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останнього часуспільне життя сторін не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. Оскільки питання проживання дитини сторонами не вирішено і є спірним, просить суд визначити місце проживання ОСОБА_3 з ним.

У судове засідання сторони або їх представники не з`явились.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача; позов підтримав у повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 46).

Відповідачем подано клопотання про розгляд справи без участі відповідача; не заперечує проти задоволення позову (а.с. 38).

Представником третьої особи також подано заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 47) Додатково зазначив, що мати дитини ОСОБА_2 мала намір після розлучення виїхати за кордон для працевлаштування та на постійне місце проживання, забравши із собою сина від попереднього шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спільну з позивачем дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько був схвильований даним фактом та приходив до служби на консультацію 11.01.2023 року. Працівниками служби матері ОСОБА_2 роз`яснено, що для можливості визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_5 вона має надати підтвердження майбутнього місця роботи та проживання за кордоном; з`явившись на комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради для розв`язання суперечки вказаних документів матір не надала, на засідання комісії не з`явилась і лише після цього у неї з чоловіком розпочався діалог щодо можливості проживання сина ОСОБА_5 з батьком.

Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, що підтверджується змістом оригіналу свідоцтва про шлюб (а. с. 9).
Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).
Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, не заперечує щодо розірвання шлюбу, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву в цій частині.
Відповідно до положень ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин справи, а вже тільки потім - враховуються права батьків.
При цьому, питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні того, що для дитини розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Житомирської міської ради щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , затвердженого 05.04.2023 року рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 390 (а.с. 42), ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 проживають у квартирі, яка належить бабусі зі сторони батька, ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку за вказаною адресою створено належні умови для виховання та розвитку дитини.
При спілкуванні з матір`ю ОСОБА_2 з`ясовано, що після розлучення вона має намір зі старшим сином ОСОБА_7 виїхати за кордон з метою проживання та працевлаштування; молодший син ОСОБА_5 за спільною домовленістю залишиться на утриманні та вихованні батька, у зв`язку з чим виникла потреба у визначенні місця проживання дитини для подальшого вирішення ОСОБА_1 . питань забезпечення життєдіяльності сина.
ОСОБА_3 навчається в 2-Є класі ліцею № 28 міста Житомира імені гетьмана Івана Виговського, за місцем навчання характеризується позитивно.
ОСОБА_1 має стабільний прибуток, у змозі забезпечувати потреби сина в повному обсязі.
Відповідно до повідомлення Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради, законним представником ОСОБА_3 подано декларацію та обрано лікаря, який надає первинну медичну допомогу.
Питання визначення місця проживання ОСОБА_3 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради 28 березня 2023 року, вивчено наявні матеріали справи.
У матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків чи аморальної поведінки, відомості щодо вад здоров`я, які унеможливлюють виховання та утримання дитини.
Враховуючи вищенаведені факти, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком (а.с. 43).
Відтак, виходячи з того, що найкращі інтереси дитини мають першочергове значення; враховуючи, що батьком належно виконуються обов`язки щодо виховання та утримання дитини та створено всі умови для її гармонійного розвитку, а також те, що мати не заперечує щодо задоволення позовних вимог, однак мав місце спір у сторін з вирішення даного питання (а.с. 47), суд вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього сина з батьком, задовольнивши дану позовну вимогу.
Однак суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на вимоги діючого законодавства в частині ст. ст. 141, 150, 151, 152, 153, 154 та 155 Сімейного кодексу України, якими передбачено право на спілкування з дитиною як матері, так і батька дитини, а також право на виховання та піклування дитини: як рівність прав та обов`язків щодо дитини кожного з батьків.

Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (актовий запис № 1911).

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2023 року.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради, місцезнаходження: м. Житомир, майдан ім. С. П. Корольова, 4/2; .

Суддя О. М. Дубовік