Справа № 496/1502/23
Провадження № 2-н/496/52/23
Біляївський районний суд Одеської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
10.03.2023 року м. Біляївка
Між Акціонерним товариством «Одесагаз» та ОСОБА_1 було укладено договір розподілу природного газу (далі - Договір) на підставі заяви-приєднання Боржника.
Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) було затверджено Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 р.
У п. 1.1 даного договору вказано, що договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
За умовами п. 1.2. договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу ГРМ.
Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та п.1.3 Договору передбачено, що фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, падання підписаної споживачем заяви-приєднання, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документальне споживання природного газу.
Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» AT «Одесагаз» є Оператором газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) та здійснює діяльність з розподілу природного газу.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу», права та обов`язки Оператора ГРМ визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 було затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодекс).
Відповідно до ч. 1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно- правовими актами.
Відповідно до пункту 2 гл. 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу).
Відповідно до п. 2.1. договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Пунктом 2.1. Договору встановлено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Пунктом 5.5. Договору встановлено, що споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ
Відповідно до п.6.1. Договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Відповідно до п. 6.4. Договору розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з розподілу природного газу побутовим споживачем є календарний місяць.
Відповідно до п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.
У відповідності до пп.1 п.7.4. Договору Споживач зобов`язаний здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
В порушення своїх обов`язків Споживачка не здійснює оплату за послугу з розподілу природного газу, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість перед AT «Одесагаз» у сумі 9984,38 грн.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Одесагаз-Постачання» здійснювало постачання ОСОБА_1 природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
Для проведення розрахунків ТОВ «Одесагаз-Постачання» на ім`я споживачки ОСОБА_1 зареєстровано особовий рахунок № НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Однак, станом на лютий 2023 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 обліковується заборгованість в сумі 9984 грн. 38 коп. за поставлений природний газ у період з січня 2020 року по лютий 2023 року, що наведено у розрахунку.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Таким чином, приходжу до висновку, що сума боргу, заявлена до стягнення, підлягає стягненню з боржниці в порядку наказного провадження.
За змістом ч. 1 ст. 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. п. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про видачу судового наказу судовий збір складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 268 грн. 40 коп.
Враховуючи зазначене, вважає за необхідне стягнути з боржниці на користь стягувача судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп.
У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 610, 615, 625-630, 903 ЦК України, ст. ст. 141, 160, 161, 164, 167-172 ЦПК України, Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», -
Надіслати боржниці копію судового наказу та копію заяви стягувача з копіями доданих до неї документів, відповідно до ст. 169 ЦПК України.
Згідно статей 170, 172 ЦПК України, в разі заперечення проти вимог стягувача боржниця має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
У разі ненадходження до суду заяви від боржниці про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд має право видати стягувачеві судовий наказ для пред`явлення його до виконання.
Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу, суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Наказ складений у двох примірниках, один із яких знаходиться у справі, а другий видається стягувачу після набрання ним законної сили.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Судовий наказ може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.
Суддя Л.О. Пендюра

Судовий наказ набрав законної сили «_____» ________________ 20 __ року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання _____________________.
Судовий наказ видано стягувачу «____» _________________ 20__ року.