Справа № 697/1353/23
Провадження № 2/697/442/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_1 про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , відповідач) про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в ході вивчення питання дотримання іноземцями вимог законодавства щодо відчуження протягом року успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Черкаського району в адміністративних межах Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади, встановлено порушення, яке виражається у протиправному володінні та користуванні громадянами республіки білорусь землею вказаної категорії.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав у спадок від своєї матері земельну ділянку площею 0,3790 га (рілля), кадастровий номер :04:001:0019, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій ОСОБА_2 , 1935 року народження, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 971557, виданого відповідно до рішення Мартинівської сільської ради Канівського району Черкаської області № 29-1-6/V.

Державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. 10.11.2018 ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 2556 від 10.11.2018.

На підставі вказаного свідоцтва ОСОБА_1 10.11.2018 зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0019, номер відомостей про речове право 28848564, індексний номер 43970995 від 10.11.2018.

Також встановлено, що ОСОБА_1 станом на дату отримання спадщини був громадянином республіки білорусь.

Таким чином, ОСОБА_1 10.11.2018 набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану в адміністративних межах Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області та протягом року не виконав покладений на нього у зв`язку з цим обов`язок, а саме: не відчужив земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи, що отримана ОСОБА_1 у власність земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :04:001:0019, ним добросовісно не відчужена упродовж встановленого законодавством України річного строку (кінцевий строк сплив 10.11.2019), право власності на таку земельну ділянку підлягає припиненню шляхом її конфіскації за рішенням суду.

Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби у Черкаській області № 7101.6.4-4641/71.1-23 від 01.06.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з питань набуття громадянства України до УДМС в Черкаській області не звертався, паспортом громадянина України, іншими документами, що підтверджують особу та громадянство не документувався.

Просить суд припинити ОСОБА_1 , громадянину республіки білорусь, право приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,379 га, кадастровий номер :04:001:0019, розташовану на території Степанецької сільської ради ОТГ Черкаської області за межами населеного пункту шляхом її конфіскації на користь держави.

У судове засідання учасники справи не з`явилися. Прокурор надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити повністю (а.с.54).

Представник позивача Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області надіслала до суду клопотання з проханням розглянути справу без участі їх представника, заявлені вимоги підтримують (а.с.46-47).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку, причин неявки не повідомив.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами у визначених законом випадках.

Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Обґрунтування наведені прокурором в позові щодо представництва в суді суд вважає достатніми для його звернення у суд, оскільки порушуються питання захисту інтересів держави, і інші державні органи не здійснили ефективний захист інтересів держави щодо захисту її майнових прав.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 334076131 від 31.05.2023, земельна ділянка площею 0,379 га, кадастровий номер :04:001:0019, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Черкаська область, Канівський район, с. Мартинівка, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину № 2556 від 10.11.2018 видане Канівською державною нотаріальною конторою, належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина республіки білорусь серія НОМЕР_2 , адреса: республіка білорусь, АДРЕСА_1 (а.с.20-21).

З відомостей про земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0019 вбачається, що дана земельна ділянка площею 0,3790 га відноситься до категорії земель землі сільськогосподарського призначення (а.с.23).

З відповіді Управління ДМС у Черкаській області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований; з питань набуття/припинення громадянства України до УДМС у Черкаській області не звертався (а.с.36).

Отже, після набуття земельної ділянки у власність, відповідач протягом року її не відчужив, будь-які зміни даних у державних реєстрах прав власності про це відсутні, як і дані щодо зміни (набуття) громадянства України.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.

Згідно з ст. 19 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних.

У відповідності до ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т. ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що нерезиденти, у т.ч. іноземні громадяни, які успадкували право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, зобов`язані відчужити її після реєстрації вказаних прав протягом одного року.

Згідно з ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.

Право власності на земельну ділянку відповідач набув з 10.11.2018 після державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Однак, у подальшому й по даний час земельну ділянку ним самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України.

Згідно з пунктом "е" ч.1 ст. 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Оскільки відповідач протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку її не відчужив, то право власності на зазначену земельну ділянку необхідно примусово припинити, шляхом конфіскації.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Відповідно до ст. 348 ЦК України, якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна.

У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.

Виходячи з викладеного позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню.

Судові витрати слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.81, 125, 140, 145, 153 Земельного кодексу України, ст. ст. 4,12,81,89,141, 259,263,264,265,268,280,281,282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_1 про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації задовольнити.

Припинити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину республіки білорусь, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина республіки білорусь серія НОМЕР_2 , виданий 26.12.2012 Міністерством внутрішніх справ, право приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,379 га, кадастровий номер :04:001:0019, розташовану на території Степанецької сільської ради ОТГ Черкаської області за межами населеного пункту шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину республіки білорусь, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , республіка білорусь на користь Черкаської обласної прокуратури (, р/р UA0003751 в ДКСУ у м. Київ) судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Головуючий Л . О . Колісник