Справа № 367/2299/23
Провадження №2-н/367/248/2023
УХВАЛА

іменем України

26 квітня 2023 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів,

встановив:

04 квітня 2023 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів.

Розглянувши надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до розрахунку, долученого до заяви про видачу судового наказу, заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів за адресою: АДРЕСА_1 , виникла з 30 квітня 2019 року.

У статті 256 ЦК України зазначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно частини 1 статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

З наведеного вбачається те, що в даному випадку минув строк загальної позовної давності, в межах якого заявник може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Згідно пункту 5 частини 1статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Пунктом 9 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із доданих документів вбачається пропуск строку позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Таким чином, розгляд заявлених вимог в межах строку позовної давності не можливий окремо від вимог, які виходять за межі строку загальної позовної давності, оскільки вони взаємопов`язані між собою, і ці вимоги за можливе вирішити лише в порядку позовного провадження, що в свою чергу вказує на наявність спору про право.

Вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, а також наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, яке не передбачає виклику сторін в судове засідання та розгляду заявлених клопотань.

За таких підстав вбачається необхідність для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 163, 165, 258-260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя М.П. Одарюк