Справа № 392/1572/21
Провадження № 2/392/61/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Жельман О.В., за участю представника позивача за довіреністю Хахіної Л.О., представника відповідача адвоката Глазкова А.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Мала Виска цивільну справу №392/1572/21 за позовом ОСОБА_1 до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права на отримання земельної частки (паю),

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 27.10.2021 року звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом до Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, відділу у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай).

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, позивачем подано уточнену позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району про визнання права на земельну частку (пай), у якій просив суд:

1. визнати за ним (позивачем) право на земельну частку (пай), площею 5,92 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Побєда»;

2. визнати протиправною бездіяльність Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області щодо не розгляду на засіданні ради заяви ОСОБА_1 від 20.05.2021 року і більше одного місяця та зобов`язати Мар`янівську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області на найближчій сесії розглянути заяву від 21.05.2021 року ОСОБА_1 для подальшої розробки проекту землеустрою.

Стягнути судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та витрати сплати судового збору.

В обґрунтування позову зазначив, що з 01.07.1979 року по 14.06.1999 року перебував у трудових відносинах з КСП «Побєда», розташованого на території Оникіївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, тобто 20 років. При проведенні розпаювання землі в господарстві та отримання державного акту на право колективної власності на землю, був членом КСП «Побєда», але під час виготовлення та видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) не отримав. Зазначив, що його не було включено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), посадові особи КСП «Побєда» дану прикру помилку не виправили, на даний час господарство ліквідовано, а тому просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) , площею 5,92 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), розташовану на території Оникіївської ради Маловисківського району Кіровоградської області із землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Побєда». Зазначив, що відповідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року №716-р, Оникіївська сільська рада увійшла до складу Мар`янівської сільської ради.

20 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області із заявою про виділення йому в натурі земельної частки (пай) та прийняти рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Проте, відповідач не розглянув дану заяву на своїй сесії, обмежився лише листом, в якому зазначив, що відповідно до ст.20 ЗУ «Про звернення громадян» розглядаються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження. Протягом 6 місяців вказана заява не розглянута. Тому змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01.02.2023 року провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області щодо не розгляду на засіданні ради заяви ОСОБА_1 та зобов`язання розглянути заяву на найближчій сесії - закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

ВідповідачемМар`янівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області подано відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування зазначив, що згідно з відповіддю наданої Державним архівом повідомлено, що у документах архівних фондів СТОВ «Побєда» у протоколі загальних зборів уповноважених членів колгоспу від 11 лютого 1994 року №1 та «Маловисківська державна районна адміністрація м. Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області » у розпорядженні від 18 березня 1996 року №118-р списки громадян членів КСП «Побєда», яким надавалося право власності на отримання земельного паю відсутні. Таким чином, чи мав право на отримання земельної частки (паю) ОСОБА_1 перевірити за списками не виявляється можливим. Крім того, Кропивницькою філією Державного підприємства «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на запит Мар`янівської сільської ради №643 від 15.07.2021 року надано відповідь, що в списку громадян колишнього КСП «Побєда» Маловисківського району, наведеному в «Технічному звіті» по переачі земельних часток (паїв) в натурі та складенні державних актів на право власності на землю членам колишнього КСП «Побєда» громадянин ОСОБА_1 відсутній. З огляду на викладене просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні 01.02.2023 року позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ньому. Зазначив, що був прийнятий в члени колгоспу колгоспу "Побєда", та після розпаювання отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), пізніше повернувся на роботу та віддав сертифікат Вишневському, який йому не повернув.

Представник позивача за довіреністю просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, при цьому вважав, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю, серія КРМВ15 від 17 лютого 1995 року, видано колективному сільськогосподарському підприємству «Победа» Оникіївської сільської ради Маловисківською районною Радою народних депутатів Маловисківського району Кіровоградської області у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 4392,3 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення третьої сесії Маловисківської районної ради народних депутатів від 23 грудня 1994 року №34. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №15. Мається відмітка про отримання першого примірника акту головою КСП "Побєда" 19.08.1998 року ОСОБА_2 .

Із записів в трудовій книжці НОМЕР_1 вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.06.1979 року прийнятий в члени колгоспу "Побєда" Маловисківського району Кіровоградської області помічником комбайнера. З 27.10.1979 року по 22.02.1982 рік служба в армії. 01.03.1982 року надати роботу трактористом в тр.бр.№3 після повернення з армії. 14.06.1999 року звільнений з членів колгоспу за порушення трудової дисципліни. Відтак, позивач перебував у трудових відносинах з колгоспом "Побєда" з 01.06.1979 по 14.06.1999 роки.

На адвокатський запит Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 18.08.2021 року ОСОБА_3 щодо надання копій документів з книги сертифікатів громадян-членів колективного сількогосподарського підприємства «Побєда» Маловисківського району повідомлено, що списки громадян на право отримання земельного паю не передавалися у розпорядження Новоукраїнської районної державної адміністрації. Рекомендовано звернутися до Державного архіву Кіровоградської області.

10.11.2021 року на адвокатський запит Державним архівом адвокату Ю. Хахіну надано відповідь, що список громадян-членів колективного сількогосподарського підприємства «Побєда», яким надавалося право власності на отримання земельного паю, відсутній. Сертифікати та списки реєстрації видачі сертифікатів до архіву на зберігання не надходили, тому надати сертифікат на ім`я ОСОБА_1 немає можливості.

Крім того, позивачем до позову подано копію списку громадян членів КСП «Победа», серед яких під номером 193 зазначено ОСОБА_1 .

Проте, суд відзначає, що вказаний Список не містить реквізитів державного акту, додатком якого він є, не зазначено номер та дату його складання, не завірений належним чином.

Разом з тим, представник позивача в судовому засіданні стверджувала, та надала письмові пояснення, що вказаний Список є дійсним та являється додатком до Державного акту на право колективної власності на землю КМП «Побєда» Оникіївської сільської ради, посилаючись, при цьому на відповідь прокуратури Кіровоградської області листом від 09.11.2009 року за №07/1-3026, та лист начальника відділу земельних ресурсів М.М. Гайдаренка від 24 липня 2000 року на ім`я голови райдержадміністрації та прокурору району ОСОБА_4 , і список колгоспників в кількості 688 чоловік (плюс 30 пропущених , всього 718 колгоспників) дає чітке пояснення, як були виготовлені сертифікати та хто їх отримав. При цьому, голова КСП «Побєда», вирішив людям, які зверталися до суду на отримання затримки заробітної плати більш ніж на рік, вирішив через суд визнати попередні списки членів КСП «Побєда» 1994 року визнати недійсними. Районний суд (Головуючий Руденко І.Ф.) 21.02.2000 розглянув позовну заяву КСП «Побєда» і не задовольнив її. Таким чином, це підтверджує, що первинні списки є чинними по теперішній час.

Крім того, надала копію обліково-статистичної картки на цивільну справу 2-2.63.2000 Маловисківського районного суду про стягнення заробітної плати з КСП «Побєда», де серед позивачів, крім інших значиться ОСОБА_1 . Мається відмітка позов задоволено, рішення набрало законної сили 12.03.2000 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї (далі Конвенція), а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України.

Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі

(на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) та зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду у судах. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц (провадження № 61-1543св20), від 17 березня 2020 року у справі № 396/1683/18-ц (провадження № 61-9879св19), від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17 (провадження № 61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 (провадження № 61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18 (провадження № 61-4932св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 637/672/19-ц (провадження № 61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19).

Як встановлено з матеріалів справи, КСП «Побєда» Оникіївської сільської Ради 17 лютого 1995 року видано державний акт на право колективної власності на землю, позивач ОСОБА_1 на час передачі державного акта був членом КСП «Побєда».

Виходячи із зазначеного, оскільки на час видачі КСП «Побєда» державного акта на право колективної власності на землю 17 лютого 1995 року ОСОБА_5 не був виключений в установленому законом порядку із членів КСП, то відповідно мав право на внесення до списку осіб на розпаювання землі, однак не був включений до такого списку з невідомих причин (що також вбачається з відповіді ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Кропивницька філія ).

Щодо копії списку, доданого позивачем до позову, суд відзначає, що Список не містить реквізитів державного акту, додатком якого він є, не зазначено номер та дату його складання, не завірений належним чином.

Судом також враховано висновки у відповідних судових рішеннях, які не передбачають попереднього звернення до КСП, оскарження його дій чи бездіяльність.

Відповідна судова практика у подібних справах є усталеною (постанови Верховного Суду від 14 грудня 2022 року справа № 389/1201/21 від 26 листопада 2018 року справі № 395/1324/16-ц (провадження № 61-29106св18), від 20 грудня 2018 року у справі № 467/1712/16-ц (провадження № 61-15934св18), від 17 квітня 2019 року у справі № 602/182/17 (провадження № 61-37553св18), від 27 вересня 2019 року у справі № 139/925/18 (провадження № 61-5692св19), від 31 жовтня 2019 року у справі № 387/278/17 (провадження № 61-31284св18), від 06 листопада 2019 року у справі № 611/10/17 (провадження № 61-30708св18), від 03 грудня 2019 року у справі № 481/220/18 (провадження № 61-4336св18), від 13 грудня 2019 року у справі № 390/979/18 (провадження № 61-9407св19), від 07 квітня 2020 року у справі № 147/294/18 (провадження № 61-20292св19), від 13 січня 2021 року у справі № 542/1407/17-ц (провадження № 61-107св19), від 21 липня 2021 року у справі № 933/670/20 (провадження № 61-4189св21), від 27 липня 2021 року у справі № 686/6892/20 (провадження № 61-16382св20), від 20 жовтня 2021 року у справі № 930/3139/19 (провадження № 61-2997св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 662/1660/18 (провадження № 61-6204св19), від 26 квітня 2022 року у справі № 376/1220/20 (провадження № 61-19536св21)).

Відтак, за викладених та встановлених судом обставин, суд констатує, що право позивача ОСОБА_1 на земельну частку (пай) з урахуванням наявних у справі доказів у матеріалах справи є порушеним.

Однак порушене право не підлягає захисту в судовому порядку з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

З огляду на зазначені вимоги в цій справі слід застосовувати положення актів цивільного законодавства, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК УРСР.

Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до статті 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

У пункті 6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України вказано, що правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред`явлення яких, встановлений попереднім законодавством, не сплив до 01 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені ЦК УРСР 1963 року.

У статтях 71, 75 ЦК УРСР зазначено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судами незалежно від заяви сторін.

Статтею 80 ЦК УРСР встановлено, що закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки право на позов у ОСОБА_1 виникло ще у 1995 році, то трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 71 ЦК УРСР 1963 року, сплинув до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому суд зобов`язаний самостійно застосувати наслідки його спливу, без подання відповідної заяви сторонами спору.

Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, однак необхідно відмовити у їх задоволенні з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Право на позов у позивача виникло з 17 лютого 1995 року, тобто після видачі КСП «Побєда» державного акта на землю.

Тому, звернувшись до суду у жовтні 2021 року (за минуванням понад 25 років), позивач пропустив встановлений законодавством строк звернення до суду з цим позовом, оскільки про порушення своїх прав дізнався, або повинен був дізнатися, коли почалося розпаювання земель колишніх колгоспників.

Суд зауважує, що копія відповіді начальника відділу Гайдаренка М.М. начальнику обласного управління земельних ресурсів ОСОБА_6 не містить жодних реквізитів, із змісту якої не можливо встановити прізвища осіб, які зверталися зі скаргою, крім того, з відповіді заступника прокурора Кіровоградської області також не можливо встановити прізвища осіб, які зверталися щодо порушення прав членів колишнього колгоспу «Побєда» на земельну частку (пай).

ОСОБА_1 як член КСП мав дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі КСП (1995 рік) акта на право колективної власності на землю. Однак, у передбачений законом строк не звернувся до суду з вказаними вимогами, що є підставою для відмови у задоволенні її позову.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 не навів обґрунтування для визнання поважними причин пропуску строку позовної давності для звернення до суду із позовом, такої заяви ним та представником не подавалося.

Отже, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, з підстави пропущення строку позовної давності для звернення до суду.

Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах містяться у постановах Верховного Суду: від 19 грудня 2019 року в справі № 629/4423/17, від 09 вересня 2020 року у справі № 637/53/18, від 17 червня 2020 року у справі № 600/528/16, від 21 жовтня 2020 року в справі № 401/971/19, 03 лютого 2021 року в справі № 403/402/19, від 21 липня 2021 року в справі № 933/670/20, від 27 липня 2021 року в справі № 686/6892/20.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено суд відносить судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) - відмовити.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, витрати на правничу допомогу віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.04.2023 року.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова