ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5262/23

Провадження № 22-ц/4820/864/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Цугель А. О.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2023 року (суддя Стефанишин С. Л.) про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Наконечна Марія Іванівна, про визнання договору дарування недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ним та ОСОБА_1 20 жовтня 2021 року та посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Наконечною М. І., та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позивач подав заяву про забезпечення позову. Заяву обґрунтував тим, що між ним і ОСОБА_1 20 жовтня 2021 року був укладений договір дарування 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 . Проте фактично між ними був укладений договір купівлі-продажу майна. Всупереч домовленості відповідачка своїх зобов`язань не виконала. Вважає, що обраний захід забезпечення не спричинить шкоди. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у разі задоволення позову. Заборона відчуження спірної квартири не перешкоджає ОСОБА_1 користуватися нею.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2023 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) до набрання законної сили рішення суду.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом щодо 5/8 частин квартири, а заходи забезпечення позову вжито щодо усієї квартири. Вважає, що суд вийшов за межі розгляду заяви, заборонивши відчужувати спірне майно, оскільки позивач просив заборонити лише продаж квартири. Термін «відчуження» є ширшим за термін «продаж». Захід забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами. Позивач не надав доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав. ОСОБА_3 і його представник ОСОБА_4 визнали її необґрунтованою в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Апеляційний суд з таким висновком суду погоджується.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 .

Заборона вчиняти дії стосується майна, що є предметом оспорюваного договору.

Саме з цього виходив суд при задоволенні заяви про забезпечення позову і, встановивши, що між сторонами існує спір та наявні ризики, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача, зробив обґрунтований висновок про накладення заборони проводити відчуження об`єкта нерухомого майна.

Заборона відчуження майна, що є предметом оспорюваного договору, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Тому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови у задоволенні заяви.

Разом з тим, суд припустився помилки при визначенні об`єкта, стосовно якого застосовуються заходи забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Установлено, що ОСОБА_3 оспорює договір дарування, за умовами якого ОСОБА_1 набула у власність 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 .

Проте заборона відчуження стосується усієї квартири, тобто і тієї частини, яка не є предметом спору.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на те, що суд вийшов за межі розгляду заяви, заборонивши відчужувати спірне майно, у той час, коли позивач просив заборонити продаж квартири, оскільки зі змісту заяви вбачається, що заходом забезпечення позову, який належить застосувати, є заборона відчуження об`єкта нерухомого майна.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвалу суду необхідно змінити, визначивши об`єктом нерухомого майна, щодо якого вжито заходи забезпечення позову, 5/8 частини квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

У решті ухвалу суду потрібно залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2023 року змінити, визначивши об`єктом нерухомого майна, щодо якого вжито заходи забезпечення позову, 5/8 частини квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

У решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта