Справа № 944/1020/23
Провадження №2/944/735/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Ізовіта В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області та піклування про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

23 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивовано тим, що він 17 липня 2010 року одружився із ОСОБА_4 , шлюб зареєстровано у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 89. Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2019 року шлюб між ними було розірвано.Відповідач проживала разом з ним та сином за адресою: АДРЕСА_1 , в період з квітня 2010 року по вересень 2016 року. Однак в один із днів вересня 2016 року дружина залишила місце проживання та поїхала в невідомому йому напрямку. Після цього він свою колишню дружину не бачив і за місцем фактичного проживання вона не з`являлася. З 2016 року відповідач не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його життям, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Їх син ОСОБА_5 , вже не пам`ятає, коли останній раз бачив свою матір та навіть не згадує про неї. Його колишня дружина, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина. У зв`язку з цим він змушений звернутися в суд з даним позовом.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні позовній заяві, просив позов задовольнити. Також зазначив, що у разі неявки відповідача згідний на заочний розгляд справи. Допитаний в судовму засіданні, як свідок в порядку ст.94 ЦПК України ОСОБА_1 надав такі показання.

У 2010 році він одружився з ОСОБА_6 , від шлюбу з якою в них у 2011 році народився син. Разом вони проживали до 2016 року. Однак в 2016 році відповідач залишила сім`ю та поїхала з дому у невідомому напрямку, куди саме, ні його, ні сина не повідомила. До 2019 року відповідач ще спілкувалась із сином по телефону, обіцяла брати його на канікули, однак з 2019 року повністю перестала спілкуватися з сином, жодного разу не приїжджала, і на телефонні дзвінки не відповідає (відомий йому номер телефону не дійсний). Цього ж року шлюб між ними було розірвано. На даний час місце проживання відповідачки йому невідоме. Фактично з 2019 року він сам виховує сина, відповідач його життям здоров`ям та вихованням не цікавиться. Син знає, що в суді знаходиться позов про позбавлення його матері батьківських прав, проти цього не заперечує.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав, надав пояснення, аналогічні наявні у позовній заяві, просив позов задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечив щодо винесення заочного рішення.

Представник третьої особи Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області як органу опіки та піклування Ізовіт В.О. в судовому засіданні підтримав висновок Новорівської міської ради Яворівського району про доцільність позбавлення ОСОБА_3 материнських прав відносно її сина ОСОБА_5 . Додатково пояснив, що питання позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав розглядалось на засіданні комісії 28 березня 2023 року, на якому був присутній позивач, його неповнолітній син, а також був присутній психолог. На комісії було встановлено, що мати покинула сім`ю у 2016 року та на даний час місце її проживання невідоме. Зі слів сина, останній раз він спілкувався з матір`ю у 2018-2019 році. Згідно з наданими документами, вихованням і утриманням сина займається позивач. Даний факт підтвердила сама дитина. Також у цьому йому допомагають дідо та баба (батьки позивача). Тому комісія вирішила рекомендувати Виконавчому комітету Новояворівської міської ради прийняти рішення про доцільність позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не прибула, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Також про причини неявки суд не повідомила, своїх заперечень та відзиву на позов не подала.

Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явилася, не повідомила причини неявки, не подала відзиву, а також позивач та його представник не заперечують проти заочного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області.

Згідно з актом обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що в даній квартирі не зареєстрована, але проживала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квітня 2010 року по вересень 2016 року.

Відповідно до характеристики учня 6-А класу Новояворівського ЗЗСО І-ІІІ ст.№3 ОСОБА_5 , відвідує батьківські та цікавиться станом успішності і дисципліною ОСОБА_5 тільки батько.

Нормами статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з висновком комісії Виконавчого комітету Новояворівської міської ради , відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при Новояворівській міській раді від 25 січня 2023 року, керуючись частиною 5 статті 19 Сімейного кодексу України, Новояворівська міська рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням пояснень, зокрема неповнолітнього ОСОБА_5 , який пояснив, що мати покинула його, він спілкувався з нею лише один раз по телефону приблизно в 2018-2019 році. Матір протягом останніх семи років не цікавилася його здоров`ям та навчанням, матеріально не допомагала. ОСОБА_5 дуже любить свого батька, хоче з ним проживати та повністю підтримує позбавлення батьківських прав матері.

Рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області №145 від 29 березня 2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Як позивач стверджує та описано вище, відповідач ОСОБА_3 свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина ОСОБА_5 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її вихованням, не цікавиться її навчанням, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, морально та матеріально не підтримує.

В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідач суду не надала.

Крім того, суд вважає, що з врахуванням наведених вище обставин, на даний час відсутні підстави та передумови вважати, що можливо змінити у кращу сторону поведінку відповідача як матері неповнолітнього ОСОБА_5 , а також встановлені судом обставини свідчать про наявність вини у діях відповідачки щодо виникнення такої ситуації, а саме наявності факту свідомо нехтування нею виконанням батьківських обов`язків щодо свого сина.

З огляду на наведене, суд визнає поведінку ОСОБА_3 ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Також, враховуючи зазначене вище, суд не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст. 169 Сімейного кодексу України, а саме що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору №52 від 22 лютого 2023 року.

Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на наведене вище, слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання позовної у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 166, 167 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 19, 81, 141, 263, 265, 280, 281, 282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягунути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі по 1073 (одну тисячі сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2023 року.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, , адреса: Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Тараса Шевченка, 2 .

Суддя Д.Б. Поворозник