Справа №295/5582/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Виговської Д.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Житомирської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами 19.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції; неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на виховання та проживання з матір`ю.

В обґрунтування вимог вказано, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони спільно не проживають та спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем вона займається їх доглядом та розвитком, а тому просила в судовому порядку визначити їх місце проживання з нею.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Ухвалою суду від 08.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Заяв по суті справи до суду не надійшло.

Позивач в судове засідання направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги в частині розірвання шлюбу задоволити. В частині позовних вимог про визначення місця проживання дітей просила провадження закрити, оскільки спір між сторонами з цього приводу відсутній, просила повернути суму сплаченого судового збору за вимогу немайнового характеру про визначення місця проживання дітей (а.с.25).

Відповідач у підготовче судове засідання направив заяву про визнання позову в частині розірвання шлюбу. Вказав, що спір щодо визначення місця проживання дітей у сторін відсутній, він не заперечує, що діти на даний час проживають з матір`ю. Розгляд справи просив проводити у його відсутність (а.с.26).

Представник третьої особи Баб`як М.М. подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність (а.с. 23).

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 19.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1994, що підтверджується змістом оригіналу свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8).

Спір про визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній.

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду

Щодо вимоги про розірвання шлюбу

Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що спір може бути вирішений в підготовчому судовому засіданні, що відповідає положенню ч. 3 ст. 200 ЦПК України, позовна вимога про розівання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо визначення місця проживання дітей

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутній спір про визначення місця проживання дітей, батьки дітей дійшли згоди, що вони будуть проживати разом з матір`ю, тому провадження у справі у частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір з двох вимог немайнового характеру в розмірі 2147,20 грн (по 1073,00 грн за кожну вимогу) відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 03.05.2023 року (а.с. 11).

Беручи до уваги те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнавпозовну вимогу про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору,сплаченого при поданні позовної заявиз вимоги про розірвання шлюбу, що становить 536,80 грн.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 536,80 грн - 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Нормами ч.ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК України визначено,що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі.

З огляду на те, що суд закриває провадження у справі в частині позовної вимоги про визначення місця проживання дітей у зв`язку з відсутністю предмета спору, суд повертає позивачу з державного бюджету суму судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задоволити частково.

Розірвати шлюб між громадянами України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 19.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1994.

Провадження у справі у частині позовної вимоги про визначення місця проживання дітей закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 1610,40 грн.

Оригінал квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 03.05.2023 року про сплату ОСОБА_1 судового збору знаходиться в матеріалах цивільної справи №295/5582/23.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей Житомирської міської ради, місцезнаходження: м. Житомир, майдан С.П. Корольова,4/2, .

Суддя О.В. Стрілецька