Справа № 752/2675/22
Провадження № 6/752/375/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик .П. .

заявника- ОСОБА_1

представника заявника - Науменка О.Г.

заінтересована особа - ОСОБА_3

представника заінтересованої особи- Підвисоцького В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника заявника - адвоката Науменка Олексія Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання судового наказу №752/2675/22 від 16 лютого 2022 року виданого Голосіївським районним судом м.Києва таким, що не підлягає виконанню, суд

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу №752/2675/22 від 16.02.2023 року виданого Голосіївським районним судом міста Києва таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 16 лютого 2022 року Голосіївським районним судом було видано судовий наказ, яким стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто судовий збір на користь держави.

Вважає судовий наказ №752/2675/22 ( провадження 2-н/752/104/22) від 16 лютого 2022 року протиправним та неправомірним з підстав фальсифікацій заявником документів поданих до суду та відсутності у нього обов`язку платити аліменти в повному обсязі з підстав спільного проживання його з заявником та малолітньою донькою ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

Копія вищевказаного судового наказу та матеріали заяви ОСОБА_3 в порушення приписів ст. 169 та 175 ЦПК України взагалі не були вручені йому. Зворотне поштове повідомлення про вручення йому поштової кореспонденці, яке міститься в матеріалах справи фальсифіковане заявником ОСОБА_3 , оскільки саме її підпис стоїть на відмітці про вручення судової кореспонденції.

З 31 травня 2021 року дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по теперішній час проживає за адресою - АДРЕСА_1 , що є адресою реєстрації обох батьків.

Проживаючи разом родиною - всі члени ведуть спільний побут. Таким чином, він сумлінно виконуючи свої соціальні обов`язки здійснював належне фінансово - матеріальне забезпечення родини, в тому числі дружини та доньки, зокрема, здійснював оплату лізингових платежів за квартиру в якій проживала родина.

Зазначає, що заявник ОСОБА_3 надала суду неправдиву інформацію про невиконання ним своїх обов`язків щодо фінансово - матеріального забезпечення родини та дитини та фальсифікувала повідомлення суду про те, що у її законного чоловіка виникло зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання малолітньої доньки.

Ухвалою суду від 27 червня 2023 року прийнято до провадження заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання за виконавчим документом.

Заявник та його представник в судовому засіданні подану заяву підтримали в повному обсязі, просили суд її задовольнити.

ОСОБА_1 зазначив, що викладені в заяві про видачу судового наказу обставини не відповідають дійсності, зазначив, що дружина отримала заяву про видачу судового наказу замість нього.

Заінтересована особа та її представник проти задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, та викладених боржником обставин заперечували.

Представник заінтересованої особи зазначив, що боржник обрав невірний спосіб захисту, тому підстави визнавати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що 16 лютого 2022 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), РНОКПП: НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), РНОКПП: НОМЕР_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.Присуджено до стягнення з боржника в дохід держави судовий збір у розмірі 248 грн. 10 коп.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах внормовані Розділом VІ ЦПК України.

За змістом ч. 3 ст. 431 ЦПК України судовий наказ є виконавчим документом.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до змісту частин 1, 2 статті 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

ОСОБА_1 як на підставу про відсутність його обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини посилається на те, що на момент звернення ОСОБА_3 із заявою про видачу судового наказу їх дитина проживала разом з ними та перебувала на його утриманні.

Однак, матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили про відсутність обов`язку у ОСОБА_1 щодо сплати аліментів на утримання дитини, або ж що даний судовий наказ був виданий помилково.

Обставини, на які посилається заявник, а саме спільне проживання з дитиною в одній квартирі, не є підставою для припинення обов`язку по її утриманню.

Факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на їх утримання, є істотною обставиною та може слугувати підставою для звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів та не вказують на припинення обов`язку зі сплати аліментів.

Крім цього, судом встановлено, що заява про видачу судового наказу подана матір`ю дитини про стягнення аліментів з батька дитини відповідала за формою та змістом вимогам статті 163 ЦПК України та відповідала критеріям визначеним в статті 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, а тому не вбачає підстав для її задоволенні.

Керуючись ст.432 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву представника заявника - адвоката Науменка Олексія Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання судового наказу №752/2675/22 від 16 лютого 2022 року виданого Голосіївським районним судом м.Києва таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В.Машкевич