Житомирський апеляційний суд
Справа №278/4046/22 Головуючий у 1-й інст. Дубовик О.М.
Категорія 18 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Борисюка Р.М.

Галацевич О.М.

при секретарі Чішман А.О.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Житомирі справу №278/4046/22

за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення інфляційної складової та трьох відсотків річних від суми заборгованості

за апеляційною скаргою Національної академії внутрішніх справ

на ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2023 року, постановлену під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі,

встановив:

У грудні 2022 року Національна академія внутрішніх справ звернулася в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_1 інфляційної складової та трьох відсотків річних від суми заборгованості на загальну суму 13823,98 грн. у зв`язку з невиконанням рішення суду про стягнення з нього плати за навчання.

Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2023 рокузакрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі Національна академія внутрішніх справ просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що справи щодо стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості за невиконання рішень суду, не відносяться до категорії справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що заочним рішенням Житомирського районного суд від 27 лютого 2017 року у цивільній справі №278/3073/16-ц з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ стягнута плата за навчання в розмірі 24739грн.37коп. та судовий збір в розмірі 1378грн.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16, від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17, від 04 вересня 2019 року у справі № 127/7858/18, на курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України поширюються права та обов`язки, гарантії правового і соціального захисту, а також відповідальність працівників міліції, а тому служба відповідача є публічною, у зв`язку із чим справи про стягнення коштів за навчання таких осіб не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини виникли за участю суб`єкта владних повноважень, а тому спори між учасниками цих правовідносин є публічно-правовими та їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів. Питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Отже, між сторонами фактично існував публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, хоча і вирішений він у цивільній справі, до формування Великою Палатою Верховного Суду України правової позиції щодо підвідомчості справ даної категорії.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного та залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

З урахуванням акцесорного характеру визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами юрисдикції, у якій підлягав розгляду основний спір, тобто у порядку адміністративного судочинства.

До таких правових висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 13 листопада 2019 року у справі № 761/2987/18, від 15 січня 2020 року у справі № 334/452/18, від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України закрив провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ залишити без задоволення, а ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2023 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: