Справа 688/1524/23
№ 2/688/434/23
Рішення

Іменем України

13 липня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Чернецької І.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, що належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку.

У зв`язку з тим, що позивач звернувся до нотаріуса після закінчення шестимісячного строку, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи наявність у нього поважних причин для пропуску встановленого строку, зокрема необізнаність в законах, перебування за кордоном, запровадження в Україні карантинних обмежень COVID-19, вжиття самостійних заходів самоізоляції, збройна агресія росії проти України, просив визначити йому додатковий строк в 2 місяці для прийняття спадщини.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття позивачем спадщини, що є підставою для відмови йому у позові.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26.04.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 18.05.2023 року. Ухвалою суду від 18.05.2023 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті на 13.07.2023, витребувано спадкову справу №62/2021 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_6 , який постійно проживав та був зареєтрований в АДРЕСА_1 . Після смерті останнього відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку, що належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 03.12.2008.

У зв`язку з тим, що позивач звернувся до нотаріуса після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, 20.12.2022 завідувачем Другої Шепетівської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 під №62/2021 заводилася на підставі заяви відповідача ОСОБА_4 , зі згоди його законного представника ОСОБА_5 , та він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який прийняв спадщину.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть; копіями свідоцтва про народження; копією Державного акта на право власності на земельну ділянку від 03.12.2008; листом Другої Шепетівської державної нотаріальної контори від 20.12.2022 №246/02-14, копією спадкової справи №62/2021.

4. Норми права, які застосував суд.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України - збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно з ч. 3 ст. 12; ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, і які в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

5. Оцінка суду.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд вважає, що позивач не довів суду належними і допустимими доказами, що мав поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 .

Так, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові від 28 березня 2022 року в справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто згідно зі статтею 253 ЦК України шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини починає перебіг з 23.01.2021 року; строк на подання заяви про прийняття спадщини закінчувався 23 липня 2021 року.

У цій справі, позивач на день смерті батька проживав в м. Шепетівка, тобто поблизу населеного пункту, що і померлий; достовірно знав про відкриття спадщини і, як спадкоємець за законом першої черги, який на час смерті спадкодавця не проживав з ним, для прийняття спадщини мав подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог частини першої статті 1270 ЦК України, однак, цього протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини не зробив.

Як на поважну причину неподання заяви про прийняття спадщини в установлені законом строки, позивач послався на необізнаність в законах, запровадження в Україні карантинних обмежень COVID-19.

Разом з тим, саме по собі посилання на необізнаність в законах, перебування за кордоном, запровадження в Україні карантинних обмежень COVID-19, без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач також вказує на перебування за кордоном. Однак документального підтвердження цієї обставини ним суду не надано. До того ж, знаходячись за кордоном, позивач мав можливість надіслати заяву поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21).

Саме по собі проживання за кордоном не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, який міститься в постанові від 15 лютого 2021 року у справі № 569/12599/18 (провадження № 61-7798 св 19).

Отже, суд встановив, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, а тому він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин, що є підставою для відмови йому у позові.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.07.2023.

Суддя Алла ЦІДИК