Справа №489/7379/21
Провадження №2/489/350/23
20 квітня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Войтенко К.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Публічне акціонерне товариство «Універсал банк» про скасування реєстраційного запису заборони на нерухоме майно
Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила: скасувати арешт нерухомого майна щодо обтяження на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрований 16.03.2011 за № 10944896 реєстратором: Друга миколаївська державна нотаріальна контора у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва по цивільній справі № 2-1595/2011, власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 16.03.2011 за № 10944896 про заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що з 12.08.2009 вона є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі продажу квартири від 12.08.2009. Вказана квартира придбана у ОСОБА_2 . З метою відчуження належної їй вищевказаної квартири, вона звернулася за консультацією до приватного нотаріуса. Від нотаріуса їй стало відомо про те, що в державному реєстрі нерухомого майна існує обтяження на спірну квартиру, а саме, накладено арешт на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.03.2011 по цивільній справі № 2-1595/2011 за позовом ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На момент накладення арешту, ОСОБА_2 не мала ніякого відношення до вищевказаного майна. Крім того, зазначає, що нею ніколи не укладався договір застави чи навіть кредитні договори з будь-якими фінансовими установами. Вважає, що як на момент винесення ухвали суду від 22.02.2011, так і на даний час, відсутні будь-які правові підстави для обмеження її у розпорядженні належним їй майном, чим порушенні її права щодо розпорядження приватною власністю.
Ухвалою суду від 12.11.2021, позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 13.12.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 16.02.2022, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 та представник третьої особи ПАТ «Універсал банк» у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Від представника Другої миколаївської державної нотаріальної контори надійшло клопотання про розгляд справи без представника нотаріальної контори на підставі наявних матеріалів. Просить прийняти рішення на розсуд суду.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що раніше квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Договору дарування квартири від 04.10.1994, посвідченого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Юрловою Т.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2833.
12 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , сплативши за неї грошові кошти.
Відповідно до п. 3 Договору купівлі продажу квартири від 12.08.2009, продавець свідчить, а покупець стверджує, що їй відомо, зокрема, те, що квартира під забороною відчуження, в іпотеці не перебуває, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру Іпотек від 12.08.2009.
Вказаний Договір купівлі продажу квартири від 12.08.2009, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рябоконь К.Л., зареєстрований в реєстрі за № 776.
Позивачка зазначає, що з метою відчуження квартири АДРЕСА_1 , звернулася до приватного нотаріуса за консультацією, де дізналася про те, що на вказану квартиру накладено заборону відчуження на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2011 винесеної по цивільній справі № 2-1595/2011.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 02.09.2021, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі продажу від 12.08.2009, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рябоконь К.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 776.
У розділі «Відомості з Єдиного реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» містяться відомості про накладення арешту за реєстраційним номером: 10944896, зареєстрованого реєстратором: Другою миколаївською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2011 по цивільній справі № 2-1595/2011; власник ОСОБА_2 , об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 .
Дослідивши матеріали архівної справи № 2-1595/2011, судом встановлено наступне.
Разом з позовною заявою, від ПАТ «Універсал банк» надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2011, накладено заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2011, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал банк» суму у розмірі 68 605 грн. 37 коп. в рахунок погашення заборгованості за Договором про видачу та використання кредитних карток № ВL8542/1 від 22.07.2009.

Станом на теперішній час арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 не скасовано.

ОСОБА_1 звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про скасування арешту нерухомого майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Другої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.09.2021 за вих. № 1133/01-16, ОСОБА_1 відмовлено у знятті арешту з квартири АДРЕСА_1 та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

За ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 року №1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Згідно з п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Враховуючи те, що державна нотаріальна контора як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачки заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивачка позбавлена можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з вищевказаних підстав.

Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Публічне акціонерне товариство «Універсал банк» про скасування реєстраційного запису заборони на нерухоме майно задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2009 року по цивільній справі № 2-1595/11, зареєстрований Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 16 березня 2011 року на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 10944896.

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження №10944896 від 16 березня 2011 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Друга миколаївська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), юридична адреса: м. Миколаїв, пр-т Миру, 46/1, .

Третя особа: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, .

Повний текст судового рішення складено «20» квітня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева