Справа №694/1571/15-ц
провадження № 4-с/694/1/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.,

секретаря судового засідання Матвієнко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ), особа дії якої оскаржуються: заступник начальника Ткаченко Андрій Володимирович Звенигородський відділ ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (адреса: пров. В. Погорілого 1, м. Звенигородка, Черкаська область, , тел. , електронна адреса: ), стягувач АТ КБ «ПриватБанк» (адреса: вул. Грушевського 1-Д, м. Київ, 01001, поштова адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 30, , тел. , електронна адреса: ) на дії державного виконавця,

встановив:

10.04.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на дії державного виконавця в якій просить визнати неправомірними дії заступника начальника Звенигородського відділу ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткаченка А.В., щодо не зняття арешту з рахунку, який призначений для виплати пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка є нижчою від прожиткового мінімуму. Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 07.03.2023 року заступника начальника Звенигородського відділу ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткаченка A.B. в частині накладення арешту на рахунок НОМЕР_3 , який призначений для отримання пенсії.

Скарга мотивована тим, що Звенигородським районним судом Черкаської області була розглянута справа №694/1571/15-ц; за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 90 652 (дев`яносто тисяч шістсот п`ятдесят два) долара США 70 центів, що за курсом НБУ на 20.08.2015 року складає 1999 798 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн. 52 коп. та 31.08.2016 року постановлено рішення, яким позов задоволено повністю. На підставі цього рішення Звенигородським районним судом Черкаської області в справі №694/1571/15-ц, 31.03.2017 року було видано виконавчий лист, на підставі якого Звенигородським відділом ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження НОМЕР_8. В ході виконавчого провадження заступником начальника Ткаченком А.В. 07.03.2023 року була винесена постанова про арешт коштів боржника на рахунки відкриті в банках та направлена постанова АТ «Ощадбанк», АБ «Укргазбанк», АТ КБ «Приватбанк». В результаті дій виконавця арешт був накладений на картковий рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк» та призначений для виплат пенсії. Скаржник є інвалідом 3 групи та отримує пенсію в розмірі 2093 грн., дана пенсія є єдиним засобом для існування. Вказує, що в зв`язку з агресією РФ її чоловік та син з перших днів війни перебувають в лавах ЗСУ та захищають Батьківщину. 18 липня 2022 року чоловік ОСОБА_4 пропав безвісті. ЇЇ пенсія, яку скаржник отримує в розмірі 2093,00 грн., є нижчим від прожиткового мінімуму 2589,00 грн. В зв`язку з тим, що відділом ДВС не знято арешт з рахунку на який надходить пенсія, скаржник вважає такі дії заступника начальника Звенигородського відділу ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткаченка A.B. неправомірними. Накладення

арешту на грошові кошти, за рахунок яких здійснюється виплата пенсії, є неправомірним та відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», що призводить до порушення конституційних прав громадянина на отримання пенсії, розмір якої повинен бути не нижче чим від прожиткового мінімуму.

Скаржник в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник Звенигородського відділу ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився.

Представник стягувача АТ КБ «Приват Банк» в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 31.08.2016 року позов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (р/р НОМЕР_4 , МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № CSZ0GI в сумі 90 652 (дев`яносто тисяч шістсот п`ятдесят два) долара США 70 центів, що за курсом НБУ на 20.08.2015 року складає 1 999 798 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн. 52 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (р/р НОМЕР_5 , МФО 305299, ) судовий збір у розмірі 29 996 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 98 коп.

На підставі вказаного рішення Звенигородським районним судом Черкаської області в справі №694/1571/15-4, 31.03.2017 року було видано виконавчий лист, на підставі якого Звенигородським відділом ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження НОМЕР_8, що підтверджується постановою про відкриття провадження від 07.08.2019 року.

В ході виконавчого провадження заступником начальника Ткаченком А.В. 07.03.2023 року була винесена постанова про арешт коштів боржника на рахунки відкриті в банках.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.11.2010 року справа № 2-707/20010, було розірвано шлюб та змінено прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». 16.04.2022 року уклала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 ВІД Іб.04.2022 року.

Згідно довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 29.03.2023 року №121.0233/11-87 вбачається, що на ім`я ОСОБА_7 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_7 пакет «Пенсійний».

30.03.2023 року ОСОБА_7 звернулася до Звенигородського відділу ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про зняття арешту з рахунку, який відкритий в АТ «Ощадбанк» для отримання пенсії, на що отримала відмову № 9050 від 30.03.2023 року.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень

інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і уст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 642/6675/18 викладено правову позицію про те, що чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань з пенсійних виплат, а тому арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

З матеріалів справи вбачається, що державни м виконавцем накладений арешт на рахунок № НОМЕР_7 , відкритий у АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_7 на який надходять пенсійні виплати.

Звернення стягнення на пенсійні виплати здійснюється у порядку, унормованому Розділом IX "ЗВЕРНЕННЯ СТЯГНЕННЯ НА ЗАРОБІТНУ ПЛАТУ, ПЕНСІЮ, СТИПЕНДІЮ ТА ІНШІ ДОХОДИ БОРЖНИКА" Закону України "Про виконавче провадження" шляхом відрахування частини періодичних платежів за розпорядженням державного виконавця без накладення арешту на рахунок.

Статтями 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено

максимальний розмір відрахувань із пенсії, на які може бути звернуто стягнення, що складає 50 % у конкретно визначених випадках та 20 % в усіх інших випадках. Відрахування із пенсій у вказаних розмірах здійснюється органами Пенсійного фонду України, які перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. В іншій частині звернення стягнення не пенсію боржника не допускається з метою недопущення позбавлення боржника будь-яких джерел існування.

Аналіз наведених вище положень Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що розмір пенсії, який залишається після здійснення органами Пенсійного фонду України відрахувань із пенсії боржника та перерахування їх на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунку приватного виконавця, належить до коштів, на які заборонено звернення стягнення та накладення арешту.

Аналогічний висновок зроблений Верховним судом у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 712/9660/20.

Згідно з ч.2,3 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник вказував, що після звернення до державного виконавця з приводу накладення банком арешту на його пенсію на банківському рахунку позбавлений засобів існування, однак державний виконавець йому відмовив у знятті арешту з пенсійних виплат.

Разом з тим, розмір пенсії, яку отриму скаржник в розмірі 2093,00 грн., є нижчим від прожиткового мінімуму 2589,00 грн.

Конституційний Суд рішенням від 22 березня 2023 року в справі №3-8/2022 за конституційною скаргою ОСОБА_8 захистив гарантованість пенсії, що є основним джерелом існування, постановив що розмір мінімальної пенсії в Україні має бути не нижчим від прожиткового мінімуму. Визнав неконституційними приписи абзаців четвертого, п 'ятого частини другої статті 70 Закону № 1404 «Про виконавче провадження», абзаців третього, четвертого частини дригої статті 50 Закону N 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до такого рішення, у разі наявності боргів у пенсіонера з його пенсійних виплат, якщо вони є єдиним джерелом доходу, не можуть стягувати суми, через які розмір виплат буде нижчим ніж прожитковий мінімум.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про задоволення скарги в частині скасування арешту грошових коштів на рахунку боржника від 07.03.2023 року заступника начальника Звенигородського відділу ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткаченка A.B. в частині накладення арешту на рахунок НОМЕР_3 , який призначений для отримання пенсії.

Відповідно до ч. 2ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.120,122,123,126,127,260,261,447,448,449 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ), особа дії якої оскаржуються: заступник начальника Ткаченко Андрій Володимирович Звенигородський відділ ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (адреса: пров. В. Погорілого 1, м. Звенигородка, Черкаська область, , тел. , електронна адреса: ), стягувач АТ КБ «ПриватБанк» (адреса: вул. Грушевського 1-Д, м. Київ, 01001, поштова адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 30, , тел. , електронна адреса: ) на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Звенигородського відділу ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткаченка А.В., щодо не зняття арешту з рахунку, який призначений для виплати пенсії ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка є нижчою від прожиткового мінімуму.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 07.03.2023 року заступника начальника Звенигородського відділу ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткаченка A.B. в частині накладення арешту на рахунок НОМЕР_3 , який призначений для отримання пенсії.

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали суду складено 19.04.2023.

Суддя Д.І. Сакун