Єдиний унікальний номер: 379/1091/22
Провадження № 2/379/31/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 квітня 2023 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Носач Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Таращанської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки із незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Таращанської міської ради звернувся до Таращанського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :05:004:0045 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Северинівської сільської ради Білоцерківського району Київської області на користь Таращанської міської ради. Стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що прокуратурою під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002719 від 05.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, встановлено порушення вимог земельного законодавства під час передачі у власність земельної ділянки, розташованої на території с. Северинівка Таращанського району Київської області. Так, рішенням сесії Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області а №394-47VII від13.04.2020 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га, яка знаходиться в адміністративних межах Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області. У проекті землеустрою спірної земельної ділянки, розробленому ПП «АЛ-МАЗ», наявна заява ОСОБА_1 до Северинівської сільської ради від 09.07.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Однак, відповідна заява не містить відміток про реєстрацію у Северинівській сільській раді та відповідно до інформації наданою Таращанською міською радою, зазначена заява до Северинівської сільської ради не надходила. В той же час, рішенням сесії Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області за №439/1-48-VII від 14.08.2020 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо ведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області громадянці ОСОБА_1 . Крім цього зазначеним рішенням передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку в селі Северинівка розміром 1,8263 га для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер :05:004:0045. Передача вказаної ділянки площею 1,8263 га з кадастровим номером :05:004:0045 у приватну власність ОСОБА_1 відбулася з порушенням земельного кодексу України. Під час ознайомлення зі змістом протоколів встановлено,що на пленарних засіданнях сесії вказаного органу місцевого самоврядування питання, щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянці ОСОБА_1 , щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 18263 га, яка знаходиться в адміністративних межах Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області та щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 , не розглядалися та рішення за результатами розгляду таких питань не приймалися. Водночас до Таращанського районного суду Київської області 16.06.2022 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 05.11.2021 до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_2 ( в період часу з 06.11.2015 по 24.11.2020) займав посаду сільського голови Северинівської сільської ради у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, за фактом складання ОСОБА_3 завідома підроблених документів: рішення Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області №394-47-VII від 13.04.2020 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га, та за № 439/1-48- VII від 14.08.2020 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо ведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області громадянці ОСОБА_1 , які власноруч підписав та завірив відтиском гербової печатки Северинівської сільської ради., яким надав документа статусу офіційних. Відтак, вважає, що реєстрація вищевказаної земельної ділянки, проведена з порушенням чинного законодавства та підлягає скасуванню, а земельна ділянка підлягає витребуванню в комунальну власність.

24.10.2022 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Шабрацькому Г.О.

01.11.2022 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

15.03.2023 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

19.04.2023 представник Білоцерківської окружної прокуратури прокурор Місюра Я.І. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовну заяву підтримав та просив задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

19.04.2023 уповноважений представник Таращанської міської ради звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності без участі представника Таращанської міської ради, позовну заяву підтримав та просив задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Северинівської сільської ради із заявою, в якій просила надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га. (а.с. 47 копія).

Рішенням Северинівської сільської ради № 394-47-VII від 13.07.2020 року надано громадянці ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою, що посвідчують право власності на земельні ділянки орієнтованою площею 2 га - для ведення особистого селянського господарства на території Северинівської сільської ради Таращанського району (а.с.48).

17.07.2020 ПП «АЛ-МАЗ» виготовлено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Северинівської сільської ради, Таращанського району Київської області (а.с.42-46).

14.08.2020 року рішенням сесії Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0045 для ведення особистого селянського господарства розміром 1,8263 га на території Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області. (а.с. 36 - копія рішення).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 221856781 за ОСОБА_1 за реєстраційним номером 244, на підставі рішення Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області №439/1-48-VII від 14.08.2020 року, зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 1,8263 га - кадастровий номер :05:004:0045, для ведення особистого селянського господарства.

Згідно копії витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 30002719 від 05.11.2021, вбачається, що невідомою особою було підроблено офіційні документи, а саме рішення Северинівської сільської ради про дозвіл на розробку проекту землеустрою та затвердження технічної документації та передачу у власність земельних ділянок громадянкам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.13)

07.07.2022 року Таращанська міська рада на запит начальника Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури, повідомила, що заяви ОСОБА_1 , щодо надання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку, орієнтованою площею 2 га, розташованої на території Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області та про відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0045 в селі Северинівка Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області розміром 1,8263 га для ведення особистого селянського господарства в архівних документах Северинівської сільської ради- відсутні(а.с.95).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зі змісту ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішуються відповідно до закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частиною 5 статті 60 вказаного Закону також визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Отже, правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Таращанська міська рада Київської області.

Таким чином, для правомірного розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у власності територіальної громади, необхідне волевиявлення відповідної територіальної громади, представником якої, на час набуття відповідачем спірної земельної ділянки у власність, виступала Северинівська сільська рада Таращанського району Київської області.

Воля територіальної громади як власника, може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади (вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України №916/2129/15 від 05.10.2016).

В силу положень ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема , безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Суд застосовує висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів.

Згідно рішення Таращанської міської ради Київської області від 11.12.2020 року № 49-01-VII, вирішено почати процедуру реорганізації Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області шляхом приєднання до Таращанської міської ради Київської області.

Відповідно до пп.4 п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади.

Отже, правом на звернення до суду у цій справі наділена саме Таращанська міська рада Київської області, на території якої знаходиться передана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка.

Прокурор обґрунтував потребу звернутися із позовом необхідністю захистити порушені інтереси держави в особі Таращанської міської ради у зв`язку із незаконним переданням у власність ОСОБА_1 земельної ділянки. Білоцерківською окружною прокуратурою направлено письмове повідомлення Таращанській міській раді, запропоновано Таращанській міській раді Київської області самостійно пред`явити відповідний позов, про що поінформувати окружну прокуратуру, у разі не звернення Таращанської міської ради з відповідним позовом відповідно до вимог ст.. 23 Закону України « Про прокуратуру» буде використано своє право подання позовної заяви (а.с.96-99).

Отже, у цій справі прокурор, звертаючись до суду з позовом, відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" належним чином обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, зазначив в чому полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обов`язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання.

Частиною 3 статті 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Повернення спірної земельної ділянки органу місцевого самоврядування є правомірним втручанням у право мирного володіння спірним майном, переслідує легітимну мету такого втручання та пропорційність цій меті, оскільки земельні ділянки вибули з власності територіальної громади протиправно та без волі власника (пункти 125-128 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), пункти 125-126 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19)).

Отже, ОСОБА_1 набула право власності на вищевказану земельну ділянку, яка незаконно вибула з комунальної власності поза волею власника, в тому числі внаслідок недобросовісного виконання посадовими особами органу місцевого самоврядування повноважень саме сільським головою та вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.1212ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно п.2 ч.3 ст.1212ЦК України положення глави 83ЦК України застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст.1213ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у пунктах 38-39 постанови від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. При цьому, для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюгу договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади Таращанської міської ради не з її волі, оскільки рішення Северинівської сільської ради № 439/1-48-VII від 14.08.202, яким передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0045., площею 1,8263 га, для ведення особистого селянського господарства, є незаконним.

Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та витребування з незаконного володіння відповідача на користь держави, в особі Київської обласної державної адміністрації, спірних земельних ділянок.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь держави, в особі Київської обласної прокуратури, підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 805 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Таращанської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки із незаконного володіння- задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) земельну ділянку площею 1,8263 га з кадастровим номером :05:004:0045, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Северинівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (Таращанська міська рада Київської області) на користь Таращанської міської ради Київської області.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Київської обласної прокуратури (м.Київ, бул. Лесі Українки,27/2) судовий збір в розмірі 2805 гривень за наступними реквізитами: отримувач- Київська обласна прокуратура; код ЄДРПОУ-02909996; банк отримувача- Держказначейська служба України м. Київ; МФО-820172; рахунок отримував-UA0015641.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено 25.04.2023 року.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Григорій ШАБРАЦЬКИЙ