Справа № 426/2183/21
Провадження № 2/638/915/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Веліток Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадковим майном після ОСОБА_2 є сума пенсії, яка йому належала, але не була ним одержана за життя. Її розмір буде встановлено на підставі надіслання нотаріусом відповідної заяви до органів Пенсійного Фонду України. За життя ОСОБА_2 перебував на обліку в Новоайдарському відділі обслуговування громадян Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії за віком. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , спадкоємці за заповітом відсутні.

При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ХМНОКожемякіна А.А. позивачу надано розяснення від 25.05.2021 року №121/01-16 про те, що у звязку з тим, що ОСОБА_1 пропущений строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що позивач проживає у м. Луганську, яке на даний час є тимчасово неконтрольованою територією України й там не працюють державні органи та організації та органи нотаріату, через що він не мав можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви.

Позивач та представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність.

Представник відповідача ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності.

Представник ХМР в судове засідання не з`явився, повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Судом вжито заходів спрямованих на витребування доказів, а саме задоволено клопотання представника Харківської міської ради та витребувано у ГУ ПФУ в Харківській області про розмір недоотриманої пенсії.

Однак станом на момент розгляду справи, ухвалу так і не було виконано з незалежних від суду причин.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.2021 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що 14.05.2021 року зроблено відповідний актовий запис №63.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 0.11.1967 року.

А отже позивач є спадкоємцем першої черги.

З роз`яснення приватного нотаріуса також вбачається, що ОСОБА_1 пропущено строк встановлений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

Враховуючи ту обставину, що позивач ОСОБА_1 проживає на тимчасово непідконтрольній території України, а саме в м. Луганськ, тому об`єктивно позбавлений можливості у встановлені законом строки звернутися з заявою до нотаріуса, адже за місцем його мешкання відсутні наразі державні чи приватні нотаріальні контори, які б могли оформити документи у відповідності та в межах законодавства України.

Крім того, позивач вимушений був встановити факт смерті батька на тимчасово окупованій території, з огляду на те, що не мав можливості отримати свідоцтво державного зразку.

Рішенням Трїцького районного суду Луганської області від 07.04.2021 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 .

А тому, суд вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними та об`єктивними.

Відмова позивачу у наданні строку для вступу у спадщину буде непропорційним втручанням у право заявника на отримання у власність спадкового майна.

При цьому суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1220, 1223, 1261-1265, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 11, 209, 247, 258, 265 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , додатковий строк тривалістю у 6 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з сум пенсії, які йому належали, але не були ним одержані за життя.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: