Справа № 509/3545/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

при секретарі судового засідання: Степанової Н.С.,

за участю учасників судового провадження:

представника стягувача ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_3 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 509/3545/22,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про визнання судового наказу №509/3545/22 від 07.09.2022 року, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області, таким, що не підлягає виконанню. Заява була вмотивована тим, що дитина мешкає разом з нею, а тому обов`язок по сплаті аліментів на користь батька дитини у неї відсутній так як вони знаходяться на її утриманні.

Крім того, заявниця зазначила, що судовий наказ про стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_4 судом виданий помилково, так як повноваження, особи яка подала заяву про видачу наказу не були підтверджені належними документами. За таких обставин ОСОБА_3 просила суд визнати судовий наказ Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 червня 2022 року по справі наказного провадження №509/3545/22 про стягнення з неї на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнення судового збору в сумі 248,00 гривень на користь держави таким, що не підлягає виконанню.

Заявник будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася.

В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги викладені в заяві в повному обсязі.

Представник стягувача надала додаткові пояснення у справі, в яких заперечувала проти задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, посилалась на те що боржник ставить перед судом питання про спір про право, а спростування факту проживання дитини не є підставою для задоволення заяви.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши документи та дослідивши докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.

07.09.2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області задовольнив заяву представника ОСОБА_4 - адвоката Іванової Г.С. і видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на дитину в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зі змісту статей 160, 258 ЦПК України випливає, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, який підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом; згідно пункту 11 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» судові накази є виконавчими документами, а тому судовий наказ є такою формою рішення суду, який не потребує видачі виконавчого листа до його виконання оскільки він сам по собі є виконавчим документом.

Відповідно до статей 173 та 432 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу або визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

За змістом роз`яснень викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 01.07.2015 року, підставами, які передбачені ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню поділяються на матеріально-правові та процесуально-правові. До процесуально-правових підстав відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документу, а до матеріально-правових підстав відносяться випадки відсутності зобов`язання боржника через його припинення, добровільне виконання боржником обов`язку поза межами виконавчого провадження, зарахуванням зобов`язання за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання зобов`язання тощо.

Таким чином, підставами визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника, або випадки помилкової видачі і виконавчого документа, коли його не треба було видавати.

З наданих заявницею копій довідки про підтвердження спільного постійного проживання від 07.03.2023 р., довідки про підтвердження місця у навчальному закладі від 07.03.2023 р., та довідки державного нотаріуса окружного суду Сьор-Рогаланд від 08.03.2023 р., вбачається, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на спільному утриманні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , почергово проживає разом із матір`ю та батьком, щодо піклування укладено письмову угоду розподілення обов`язків опікунства між батьками.

Окрім того, представником ОСОБА_3 було долучено до матеріалів справи архівну довідку про склад сім`ї Відділу обліку та реєстрації населення Комуни Баньореджо, Італія, від 02.01.2023 р., а також довідку Управління з питань інновацій та культурного розвитку комуни Єсдал, м. Олгорд, Королівство Норвегія, видану 20.06.2022 р., з яких вбачається, що ОСОБА_3 проживала разом із донькою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , до зняття з місця реєстрації, яке відбулось 19.05.2022 р., у зв`язку з переїздом зазначених осіб в ОСОБА_6 , Норвегія. В подальшому ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_5 , були прийняті на тимчасове перебування(розміщення біженців) у комуні ОСОБА_8 .

Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Докази, які надані заявницею, підтверджують проживання дитини як з матір`ю, так і з батьком, що свідчить про об`єктивну відсутність обов`язку у ОСОБА_3 сплачувати аліменти батькові дітей.

Окрім того, судовий наказ від 07.09.2022 р. був прийнятий на підставі заяви підписаної представником ОСОБА_4 - ОСОБА_1 . До заяви було додано ордер від 31 серпня 2022 року серії ВН № 1179540.

Згідно ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". За визначенням ч. 2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під ордером розуміється - письмовий документ, що у випадках, встановлених законодавством України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги і який видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Типову форму ордеру, яка обов`язковою для адвокатів, затверджує Рада адвокатів України.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з підпунктом 12. 5 пункту 12 Положення ордер має містити прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01 січня 2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.

Ордер, який наданий представником ОСОБА_4 - адвокатом Івановою Ганною Степанівною не відповідає формі, яка встановлена «Положенням про ордер про надання правничої (правової) допомоги», яке було затверджене Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019р. із змінами внесеними рішеннями №29 від 14.02.2020 р., №118 від 17.11.2020р. та №107 від 11.09.2021р., так як не містить даних про номер посвідчення адвоката та ким і коли воно було видане.

Таким чином, суд погоджується з думкою заявниці про те, що наданий суду адвокатом Івановою Ганною Степанівною, ордер серії ВН № 1179540 від 31 серпня 2022 року, не є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта в тому числі і на підписання та подання заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Відповідно до п.1, п.8 ч.1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, та із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, існують процесуальні-правові підстави для визнання судового наказу від 07.09.2022 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки заяву про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_5 було підписано особою, яка не мала належних та достатніх підтверджень повноважень та правомочності на вчинення процесуальних дій, а у стягувача відсутні правові підставі для стягнення аліментів, оскільки боржник фактично проживає разом із дитиною, у зв`язку з чим наказ був виданий помилково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 84, 95, 173, 175, 263, 273, 353, 432 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_3 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 509/3545/22,- задовольнити.

Визнати судовий наказ № 509/3545/22 виданий Овідіопольським районним судом Одеської області 07 вересня 2022 року, про стягнення з боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь стягувача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ), аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.04.2023 року.

Суддя: Є. М. Панасенко