Справа №: 398/4627/22
провадження №: 2-о/398/39/23
УХВАЛА

Іменем України

"17" квітня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області складі судді головуючого судді Подоляк Я.М, за участі секретаря судового засідання Першиної Ю.А., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи: органу опіки та піклування у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області - Панагбєєвої Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа: Олександрійська міська рада, як орган опіки та піклування про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальов А.І. звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що з 2008 року по серпень 2022 року проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від фактичних шлюбних відносин мають двоє спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак в актових записах про народження обох синів запис про батька зроблений зі слів матері. Встановлення факту їй необхідне для встановлення більш тісного зв`язку з членами родини загиблого батька, отримання грошових виплат, передбачених членам родини загиблих військовослужбовців відповідно до чинного законодавства та можливості спадкування майна, яке залишилось після його смерті.

У судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала, як і її представник.

Представник заінтересованої особи - орган опіки та піклування служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вказаної заяви.

Також в судовому засіданні були допитанні свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Так, свідок ОСОБА_10 , суду пояснила, що вона є матір`ю загиблого сина ОСОБА_3 . У неї є сумніви, щодо батьківства її сина відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і вона, як єдина спадкоємиця після смерті сина, заперечує, щоб після його смерті без проведення відповідних експертиз було встановлено його батьківство. Вона, у разі необхідності, погоджується здати відповідний біологічний матеріал.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту слід залишити без розгляду в порядку ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК).

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18.

Згідно роз`яснень, які містять у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, поняття "спір про право" пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

За приписами ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Матеріали справи містять достатньо даних, з яких вбачається, що існує спір про право, тому суд доходить висновку, щодо у даній справі наявний спір про походження дітей від померлого ОСОБА_3 , та винекнення у них спадкових прав після його смерті, а це виключає можливість розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження.

Керуючись ст.ст.260, 293, 315, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа: Олександрійська міська рада, як орган опіки та піклування про встановлення факту батьківства, залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці право подати позов на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення (підписання) (ч.1 ст.261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 21 квітня 2023 року.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник заявника: адвокат Ковальов Андрій Ігорович, адреса місцезнаходження: м.Олександрія Кіровоградської області, вул.Григорія Усика,38, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР №000205 від 02.07.2018 року.

Заінтересована особа: Олександрійська міська рада, як орган опіки та піклування, юридична адреса: 28000, м. Олександрія, пр-т Соборний, 59, .

Суддя Я.М. ПОДОЛЯК