Дата документу 11.07.2023 Справа № 812/4050/12
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 812/4050/12
Провадження №22-ц/807/1141/23
Головуючий в 1-й інстанції Михайлова А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарКамалова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, виданого у цивільній справі №812/4050/2012 27.05.2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в розмірі 894763,73 грн., до виконання. Заяву обґрунтовано тим, що Комунарським районним судом м. Запоріжжя 27.05.2012 р. було видано, а представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримано виконавчий лист про стягнення на користь товариства з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 894 763,73 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був до 06.08.2013 р. Виконавчий лист неодноразово пред`являвся на виконання до органів державної виконавчої служби та повертався стягувачу без виконання. 06.04.2016 р. державним виконавцем Комунарського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції була винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачеві, повторний строк пред`явлення до 06.04.2017 р. 30.09.2016 р. представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пред`являв повернутий виконавчий лист повторно до виконання. 03.10.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з пропуском строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання. Постанова не оскаржувалася стягувачем, однак заявник зазначив, що винесена вона неправомірно. 14.06.2021 р. виконавчий лист був прийнятий на виконання Комунарським відділом ДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та знаходився на виконанні. 24.11.2022 р. стягувачем було отримано повідомлення від виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском строку на пред`явлення. Таким чином, строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання збіг, рішення суду боржником не виконане, права та інтереси ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишаються порушеними.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №812/4050/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення вимог заяви.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що рішення суду є обов`язковим для виконання. Стягувачем вчинялися всі передбачені законодавством дії для виконання рішення суду, між тим сплив строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання наразі позбавляє стягувача права на отримання стягнутих за рішенням суду коштів.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.07.2012 р. рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі №812/4050/12 задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОТП «Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-200/890/2008 від 29.05.2008 р. в розмірі 894 763,73 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 06.08.2012 р.

27.05.2012 р. судом було видано стягувачу ОТП «Факторинг Україна» виконавчий лист №812/4050/12, зазначено строк пред`явлення до виконання до 06.08.2013 р. Однак, вказаний виконавчий документ у встановлений судом та законом строк не було пред`явлено стягувачем до виконання.

Згідно відміток державного виконавця про виконання, які містяться на виконавчому листі по справі № 812/4050/2012, виданого 27.05.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором, вказаний виконавчий документ неодноразово пред`являвся на виконання до органу ДВС, однак повертався стягувачу без виконання в зв`язку з пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме:

- 03.07.2013 р. підстава повернення: ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» «Відмова у відкритті виконавчого провадження»;

- 25.01.2014 р. підстава повернення: ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» «Відмова у відкритті виконавчого провадження»;

- 11.12.2014 р. підстава повернення: ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» «Повернення виконавчого документа стягувачу»;

- 03.10.2016 р. підстава повернення: ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» «Відмова у відкритті виконавчого провадження»;

- 24.11.2021 р. підстава повернення: ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження»

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ще у 2013 р. пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, в зв`язку із чим органом ДВС виносилися вищевказані постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, в зв`язку із пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність працівників Стягувача в частині невжиття у встановленому законодавством порядку та строки заходів до повернення заборгованості позичальників перед Товариством, що виражається у невчасному пред`явленні виконавчого документа до примусового виконання, не подання до суду протягом 9 (дев`яти) років заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання. Посилання представника заявника на постанову державного виконавця від 06.04.2016 р. про повернення виконавчого документа листа стягувачу, якою начебто встановлено повторний строк пред`явлення його до 06.04.2017 р., є помилковим, оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено ще з 03.07.2013 р. дати винесення першої постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження через пропуск строку стягувачем.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується частково, виходячи з наступного.

Статтею 129-1Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів, проводяться на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на час набрання законної сили рішення суду), встановлено строк для пред`явлення виконавчих документів протягом року з наступного дня після набрання рішення законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Обов`язок щодо своєчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання покладається на стягувача.

Підставою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та об`єктивну вагу для сторін та для справи.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом, та у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст.24 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За правилами ст.127 цього Кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд, відповідно до ст.433 ЦПК України, при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку.

Так, відповідно до копії виконавчого листа № 812/4050/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором (а.с.86), вказаний виконавчий лист видано 27.05.2013 року, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа - 06.08.2013 року.

Згідно відміток про виконання вказаного виконавчого листа, 03.07.2013 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження у відповідності до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому підстава відмови у відкритті виконавчого провадження не зазначена. Однак враховуючи, що відмовлено у відкриті виконавчого провадження - 03.07.2013 року, тобто до сплину строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (06.08.2013 р.), підставою відмови не могло бути закінчення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, як про це зазначив суд першої інстанції.

25.01.2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження у відповідності до п.2 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом).

11.12.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу у відповідності до п.2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення (а.с.152). строк пред`явлення виконавчого документа до виконання вказаний у постанові державного виконавця 11.12.2015 року.

07.12.2015 року повторно відкрито виконавче провадження за вказаний виконавчим листом (а.с.157).

06.04.2016 року виконавчий документ повернуто стягувачу у відповідності до п.2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення (а.с.155). строк пред`явлення виконавчого документа до виконання вказаний у постанові державного виконавця 06.04.2017 року.

30.09.2016 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

03.10.2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с.88).

Не дивлячись на те, що заявник вказує на незаконність постанови державного виконавця від 03.10.2016 року, відповідно до вимог процесуального законодавства вона оскаржена не була.

Згідно наданими самим заявником документами, станом виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом поданим до виконання 30.09.2016 року, стягувач почав цікавитися лише з 10.12.2019 року, надіславши запит до виконавчої служби з приводу виконання виконавчого листа (а.с.161).

Повторно за виконавчим листом відкрито виконавче провадження лише 14.06.2021 року (а.с.89), при цьому вказана постанова скасована 24.11.2021 року (а.с.101).

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитися з висновками суду першої інтенції щодо бездіяльності стягувача в частині несвоєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом 9 років. Слід констатувати, що виконавчий лист неодноразово подавався до виконання і неодноразово повертався стягувачу.

Між тим, очевидним є відсутність зацікавленості стягувача за ходом виконавчого провадження з 30.09.2016 року. За даними стягувача, він лише 10.12.2019 року (більше ніж через 3 роки після подання заяви про відкриття виконавчого провадження), надіслав запит до виконавчої служби щодо стану виконавчого провадження. Отримавши відповідь від 08.01.2020 року з інформацією, щодо наявності постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, вказана постанова оскаржена не була. Повторно за виконавчим листом відкрито виконавче провадження лише 14.06.2021 року. Із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник звернувся 24.01.2022 року.

Таким чином, заявником не було надано ні до суду першої, ні суду апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для вчинення процесуальних дій у межах строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження», для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, ухвала суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 14 липня 2023 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков