Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/523/23
Провадження № 2/376/463/2023
"29" травня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Батовріної І.Г., за участю: секретаря судового засідання Борисевич Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія),
Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулася до Сквирського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія).
В обґрунтування позовних вимог зазначає, 15.04.2020 р. що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про споживчий кредит № В-28/028/20/190/99С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 11 763, 71 грн.
15.04.2020 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 11 763, 71 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору про транш № 1 складає 11 763,71 грн.
Позивач виконав умови кредитного договору кредитної лінії, додаткового договору про транш № 1 та перерахував кошти в сумі згідно заяви від 15.04.2020 р. на зарахування коштів у сумі 11 763,71 грн. на цільовий внесок у додатковий капітал. Також 15.04.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до позивача про повернення цільового внеску в додатковий капітал у сумі 11 763, 71 грн. Позивач повернув ОСОБА_1 добровільний цільовий внесок у додатковий капітал.
Також, 15.04.2020 р. між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг», та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № В-28/028/20/190/99С, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором кредитної лінії № В-28/028/20/190/99С від 15.04.2020 р.
Згідно до п. 2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем у тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих неустойок, відшкодування збитків, витрат.
Внаслідок порушень умов договору відповідачами станом на 15.02.2023 р. виникла заборгованість у розмірі 36 607,68 грн., яка складається з: 11 763,71 грн. - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту; 24 843, 97 грн. - сума заборгованість по сплаті процентів за період з 16.04.2020 р. по 15.02.2023 р.
У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору кредитної лінії в сумі 36 607, 68 грн. та судові витрати, які складаються і судового збору в розмірі 2 684 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у поданій до суду письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, не скористались процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, заяв, клопотань від відповідачів на адресу суду також не надходило.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 15.04.2020 р. між сторонами укладено кредитний договір кредитної лінії № № В-28/028/20/190/99С, за мовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом (загальним розміром) у сумі 11 763 грн. 71 коп. на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.
Як вбачається з п. 3.1 договору кредит надається відповідачу ОСОБА_1 в національній валюті України після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок в додатковий капітал за його заявою.
Крім цього, 15.04.2020 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додатковий договір про транш № 1 до договору про споживчий кредит № В-28/028/20/190/99С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 11 763, 71 грн., з урахуванням вказаного траншу сума залишку виданого кредиту складає 11 763,71 грн., а також погоджено відповідний графік платежів.
Надання відповідачу ОСОБА_1 чергового траншу в сумі 11 763,71 грн., за кредитним договором № В-28/028/20/190/99С від 15.04.2020 р.в межах ліміту підтверджується її заявою від 15.04.2020 р.
Як встановлено судом, на підставі заяви відповідача від 15.04.2020 р. суму коштів у розмірі 11 763,71 грн. за кредитним договором № В-28/028/20/190/99С від 15.04.2023 р. зараховано на цільовий внесок у додатковий капітал.
У подальшому на підставі заяви відповідача від 15.04.2020 р. ОСОБА_1 повернуто цільовий внесок в додатковий капітал у сумі 11 763,71 грн., що підтверджуються копією видаткового касового ордера № 35/8 від 15.04.2020 р.
Судом встановлено, що умовами кредитного договору кредитної лінії, передбаченими у п.п. 2 п. 2.4, визначено, що позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку визначеному останнім кладеним додатковим договором про транш до договору, що є невід`ємною частиною договору. Нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно пункту 3.3 кредитного договору встановлено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка платежів. Строк на який надається кредит та графік платежів зазначаються у додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною договору. У разі отримання кредиту траншами, сторони вносять зміни до графіку платежів, шляхом підписання договору про транш.
Відповідно до п. 3.5 кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.
У відповідності до п.п. 8 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком платежів частину кредиту щомісяця, не пізніше 25 числа, вказаного в останньому укладеному договорі про транш.
Пунктом 3.2 кредитного договору кредитної лінії плата за користування кредитом становить 78 процентів річних. Тип процентної ставки фіксована. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту позичальнику, перерахування на рахунок за дорученням позивальника або видачі готівкою, або спрямування суми виданого кредиту на добровільний цільовий внесок позивальника в додатковий капітал до закінчення строку дії договору включно.
Також судом встановлено, що 15.04.2020 р. між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки за № В-28/028/20/190/99С, відповідно до п.1.1 якого, поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором кредитної лінії № В-28/028/20/190/99С від 15.04.2020 р.
Відповідно до п. 2.1 зазначених договорів поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем у тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих неустойок та відшкодування збитків.
Як убачається із матеріалів справи, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, натомість відповідачі зобов`язання виконують неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 15.02.2023 р. виникла заборгованість, яка згідно розрахунку становить 36 607,68 грн., що складається з : 11 763,71грн. - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту; 24 843, 97 грн. - сума заборгованість по сплаті процентів за період з 16.04.2020 р. по 15.02.2023 р.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договорами поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителів.
Договорами поруки субсидіарної відповідальності поручителів не передбачено.
Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зі змісту статті 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором.
Аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені судом обставини справи, суд зазначає, що суть солідарного обов`язку полягає у тому, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання як від боржника, так від поручителя.
Враховуючи, що порука є особливим забезпечувальним зобов`язанням, поручитель несе відповідальність як за основним (кредитним договором) та і за забезпечувальним (договір поруки) зобов`язаннями. При цьому строки виконання зобов`язання визначені основним кредитним договором, а тому факт порушення таких строків є підставою для виконання зобов`язань поручителем.
Оскільки, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 допущено порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів, тому у позивача виникло право вимоги до відповідача ОСОБА_2 щодо повернення кредитних коштів.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачі не скористались процесуальними правами, відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подали.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в сумі 36 607,68 грн.
Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2684 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.11, 526 553,554, 610, 611, 625, 627,634, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України ст.ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 265, 280-289 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя І.Г. Батовріна