Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 127/2521/23
Провадження № 2-з/357/48/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває дана цивільна справа.

19.04.2023 року до суду надійшла заява позивача, у якій він просить забезпечити позов шляхом накладання арешту на частку ОСОБА_2 у якості засновника ФГ «КАЛЬНІЙ», розмір частки засновника (учасника): 3800,00 гривень, що знаходиться: АДРЕСА_1 в межах заявленої суми позовних вимог та накласти заборону будь-яких дій на відчуження частки ФГ «КАЛЬНІЙ» засновника (учасника): 3800,00 гривень, що знаходиться: АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу.

Заява про забезпечення позову мотивована наступним.

Позивачем подано до суду позов про стягнення з відповідача боргу за договором позики в сумі 14 855 036,60 гривень.

Враховуючи значну суму позову, а також небажання відповідача повернути отримані кошти, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист, а також поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідачу належить частка засновника (учасника) у ФГ «КАЛЬНІЙ» у розмірі 3800,00 гривень, що знаходиться: АДРЕСА_1 .

З моменту звернення позивачем до суду відповідач не вжив жодних заходів щодо мирного врегулювання спору чи хоча б часткового відшкодування сум заборгованості.

Предметом спору у даній справі є стягнення коштів у великому розмірі, а тому адекватним заходом забезпечення позову може бути накладення арешту на вказану частку та накладення заборони будь-яких дій на її відчуження, оскільки існує висока ймовірність того, що відповідач може в будь-який момент здійснити відчуження свого майна.

На підтвердження наведених обстави заявник надає суду копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФГ «КАЛЬНІЙ».

Згідно з приписами ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства убачається, що застосування заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому ураховується, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З урахуванням викладених заявником обставин та вищезазначених доказів, які надані заявником на підтвердження його вимог, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір щодо повернення боргу за договорами позики у загальному розмірі 14 855 036,60 гривень і невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача.

Із матеріалів заяви убачається, що факт належності відповідачу частки учасника ФГ «КАЛЬНІЙ» підтверджується приєднаним до заяви актуальним Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Розмір указаної частки 3800,00 гривень охоплюється ціною позову 14 855 036,60 гривень.

Оскільки частка у статутному капіталі ФГ «КАЛЬНИЙ» належить відповідачеві та її розмір охоплюється ціною позову, то з урахуванням приписів ст.150 ЦПК України, відповідним та співмірним способом забезпечення позову є саме накладення арешту на таку частку. У цій частині заява підлягає задоволенню, оскільки такі вимоги ґрунтуються на законі.

При цьому суд зауважує, що забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує відповідача у праві власності, а сама юридична особа ФГ «КАЛЬНИЙ» не обмежуються у здійсненні господарської діяльності.

У той же час, вимога заяви про накладення заборони будь-яких дій на відчуження частки ФГ «КАЛЬНИЙ» у розмірі 3800,00 грн., що належить відповідачу задоволенню не підлягає. Вказана вимога фактично стосуються необмеженого та чітко не визначеного кола осіб. Крім того, задоволення заяви в частині вимог про накладення арешту на частку засновника, виключає можливість вчиняти будь-які щодо розпорядження цією часткою та щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо неї. Тому правових підстав для задоволення такої вимоги у суду немає.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і випадку відмови у задоволенні позовних вимог, буде скасовано судом.

Щодо зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Утім, судом не встановлено вищевказаних обставин. Тому правові підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Заяву розглянуто з урахуванням обраного заявником способу захисту права на підставі поданих ним доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на частку учасника Фермерського господарства «КАЛЬНІЙ» (, Вінницька область, село Плисків, вулиця Центральна, будинок 2) у розмірі 3800,00 гривень, яка належить ОСОБА_2 .

У частині накладення заборони будь-яких дій на відчуження частки ФГ «КАЛЬНИЙ» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В. П. Цукуров