БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/144/23
Провадження № 2/730/60/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Данько О.В.

з участю секретаря судового засідання Граб С.О.

представника позивача адвоката Поліщука П.П. (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Борзнянський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

УСТАНОВИВ :

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить припинити стягненння з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2010 року у справі № 2-2447-10. Також, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитини.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що позивач з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення суду з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина починаючи з 15.12.2009 по теперішній час. З березня 2021 року та по день звернення до суду син сторін проживає з позивачем, знаходиться на повному його утриманні. Відповідачка участі у вихованні та утриманні сина не приймає, використовує аліменти, які є власністю дитини, у власних потребах. У зв`язку з цим, просить припинити стягнення з нього аліменти на користь ОСОБА_2 .

З огляду на те, що неповнолітній син проживає разом з ним та перебуває на його утриманні просить стягнути з відповідачки аліменти на його утримання. При цьому вважає, що необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини будуть аліменти у розмірі 1/3 від заробітку (доходу) відповідачки.

Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з вищевказаних підстав. Також пояснив, що син сторін проживає разом з батьком з березня 2021 року. Відповідачка не бере участі у вихованні дитини, не забезпечує її матеріально. Натомість отримує аліменти, які позивач сплачує на утримання сина на її користь. Це достатньо велика сума, оскільки позивач є військовослужбовцем ЗСУ. Вказані кошти відповідачка використовує на свої потреби. Позивач піклується про сина та забезпечує його усім необхідним. Коли він перебуває на службі, про хлопця піклується бабуся, мати позивача. Необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/3 від доходів відповідачки, обумовлена потребами дитини пов`язаними з підготовкою до вступу до ВУЗу. При цьому стороні позивача невідомо, чи працевлаштована відповідачка та розмір її доходів.

Відповідачка та її представник були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, але у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача подала заяву у якій просила розгляд справи проводити без її та відповідача участі, заперечує проти позову з тих підстав, що внаслідок погіршення стану здоров`я відповідачки син тимчасово проживав з бабусею в с. Іванівка Ніжинського району Чернігівської області, у зв`язку з війною залишився проживати там. Дитина не перебуває на утриманні позивача, він не приділяє їй уваги. Постійно за місцем реєстрації позивач не проживає, оскільки є військовослужбовцем, на теперішній час він перебуває на передовій. Копія медичної декларації надана відповідачем, не підтверджує факт проживання дитини з батьком та його цілодобового піклування про сина. Натомість до теперішнього часу місцем реєстрації ОСОБА_4 залишається з відповідачем.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Борзнянський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції представника у судове засідання не направила, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не висловлювали.

Заяви та клопотання учасників справи

22.03.2023 надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги.

29.03.2023 надійшло клопотання представника відповідача про визначення додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву та відкладення розгляду справи.

10.04.2023 надійшла заява представника відповідача про розгляд справи без участі сторони позивача, яка містить виклад заперечень проти позову.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 16 лютого 2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі провадження у справі, визначено дату та час судового засідання.

Протокольною ухвалою суду від 15.03.2023 оголошена перерва у судовому засіданні, оскільки не сплинув строк для подання відзиву на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 23.03.2023 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 29.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про визначення додаткового строку для подачі відзиву, розгляд справи відкладений.

Протокольною ухвалою суду від 10.04.2023 задоволено клопотання представника позивача про допит свідка.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) 4 вересня 1999 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Миколаївською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом № 8. (а.с.15).

Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.16)

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 15.01.2015 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірваний(а.с.17)

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.12.2009 по день досягнення дитиною повноліття. На підставі заяви відповідачки 09.10.2013 року відкрите виконавче провадження №40143812 та відбувається стягнення аліментів.(а.с.18-19; 20-44).

Позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта(а.с. 13).

Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 №19 від 24.01.2023, встановлено, що син сторін проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , навчається в 11 класі Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Разом з ним проживає та має постійне місце реєстрації його батько ОСОБА_1 (а.с. 45).

Відповідно до довідки Миколаївської ЗОШ I-III ступенів Борзнянської міської ради Чернігівської області від 24.01.2023 №3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учнем 11 класу, зарахований до 9 класу Миколаївської ЗОШ I-III Борзнянської міської ради Чернігівської області 29 березня 2021 року (наказ №1 від 29.03.2021), де тепер продовжує навчання. (а.с.46).

Відповідно до декларації № 0001-772К-2РА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на обліку у лікаря КНП «Борзнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Борзнянської міської ради Чернігівської області від 06.12.2022. (а.с.47).

Свідок ОСОБА_3 , неповнолітній син сторін повідомив, що він зареєстрований разом з матір`ю, проте фактично постійно проживає разом з батьком з березня 2021 року у с. Іванівка, куди він приїхав разом з матір`ю, коли батьки вирішили відновити стосунки. Через два місяці мати повернулась до міста Миколаїв, щоб розірвати шлюб з її чоловіком ОСОБА_7 , проте не повернулася. Протягом цього часу батько забезпечує його усім необхідним для життя та навчання, продуктами харчування, одягом, технікою. Батько військовослужбовець, а тому коли він їде за місцем служби, з ним проживає та піклується про нього бабуся. Протягом всього часу проживання з батьком, мати жодного разу його не відвідала, грошових коштів на його утримання не надавала, нічого не купувала, аліменти, що сплачує батько вона використовує на власні потреби.

Відповідно до ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У розумінні положень ст. 181 СК України аліменти стягуються на користь того з батьків, з котрим проживає дитина.

Відповідно до статті 18 ч.1, ч.2 п.3 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін.

Способами захисту сімейних справ та інтересів є припинення правовідношення. Припинення сімейного правовідношення включає і припинення права на аліменти.

У сімейному законодавстві України аліменти визначаються як кошти на утримання дитини і мають сплачуватись особі, на утриманні якої фактично перебуває дитина.

Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд установив, що з березня 2021 року і на час розгляду справи у суді неповнолітній ОСОБА_3 , проживає разом з батьком за однією адресою та перебуває на його утриманні, вказані обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, довідкою Миколаївської ЗОШ I-III ступенів Борзнянської міської ради Чернігівської області від 24.01.2023 №3 та показаннями свідка ОСОБА_3 . Факт проживання сина протягом вищевказаного періоду у с. Іванівка не заперечує і відповідачка.

Доводи відповідача про те, що позивач не проживає постійно за місцем реєстрації, оскільки є військовослужбовцем, а наразі перебуває на передовій, не спростовує факт проживання дитини з батьком, адже така відсутність є періодичною та пов`язана зі службовою необхідністю. Крім того, за відсутності батька про дитину піклується баба.

Місце реєстрації дитини разом з відповідачкою також не спростовує факту постійного проживання дитини з батьком, адже місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово , фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. (ч. 1, 2 ст. 29 ЦК України, ч. 3 ст. 160 СК України).

Пункт 12 частини 1 статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 5 листопада 2021 року №1871-IX, визначає зміст поняття «реєстрація місця проживання (перебування) особи» - це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

За змістом ст. 3 вказаного Закону реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою :1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, місце проживання - це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Аналіз вищевказаних правових норм свідчить про те, що поняття «зареєстроване місце проживання» та «місце проживання особи» не є тотожними.

Щодо факту перебування дитини на повному утриманні позивача, слід зазначити наступне. Позивач вказує, що дитина перебуває на його повному утриманні, крім того він платить аліменти на користь відповідача, у той час як остання використовує їх на власні потреби та не забезпечує дитину матеріально. Вказані обставини підтверджує свідок ОСОБА_3 . Натомість відповідачка, заперечуючи вказані обставини, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України доказів на їх спростування не надала.

За таких обставин, суд вважає, позовні вимоги про припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2010 року підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідних положеннях ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Зважаючи, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , не звільнена від обов`язку забезпечувати його матеріально, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Відповідачка є особою працездатного віку, відомостей про свої доходи не надала, коштів на утримання дитини не виділяє, ОСОБА_3 проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні.

Водночас всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України позивач не навів суду обґрунтованих розрахунків, підтверджених належними доказами, на підставу своїх вимог про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, в тому числі й достатності доходу відповідача для присудження з неї аліментів у розмірі більшому ніж розмір аліментів який стягується у безспірному порядку.

З огляду на викладене, виходячи з положень ст.181-184 СК України, суд вважає за можливе стягувати з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитини.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України.

Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з ОСОБА_2 на користь позивача понесені ними витрати по сплаті судового збору.

Зважаючи на звільнення позивача від сплати судового збору при подачі позовної заяви в частині вимог про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), з відповідачки на користь держави підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.19, 150, 171, 180-183, 191 СК України, ст.2-4, 12, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Борзнянський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підставі заочного рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 травня 2010 року у справі №2-2447-10

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 3 лютого 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 1073,60 грн у рахунок понесених ним витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складений 24 квітня 2023 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

Представник позивача адвокат Поліщук Павло Павлович, АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_3

Представник відповідача адвокат Островська Оксана Володимирівна, АДРЕСА_4 .

Борзнянський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вул. Г.Барвінок,7, м. Борзна Ніжинського району Чернігівської області; .

Суддя Борзнянського районного суду О.В. Данько