КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/5914/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Белінського Віктора Анатолійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Телявський Анатолій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Телявський А.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначила, що 02 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Телявським А.М. відносно неї винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №66675426 на підставі наданого АТ «Комерційний банк «ПриватБанк», як стягувачем виконавчого напису №17613, вчиненого 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем P.O. про стягнення заборгованості за кредитним договором №KIVVGA00000020 від 04 червня 2007 року, строк за який здійснюється стягнення 3745 днів з 04 червня 2007 року по 04 вересня 2017 року; сума, яка підлягає стягненню - 115178,16 доларів США, що за курсом 25,74 відповідно службового розпорядження від 04 вересня 2017 року складає 2 964 685,84 грн., з урахуванням заборгованості за відсотками за період з 04 травня 2014 року по 04 вересня 2017 року у розмірі 115 178,16 доларів США. Посилаючись на грубе порушення визначеного Законом порядку, ОСОБА_2 просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволений. Визнаний таким, що не підлягає виконанню вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №17613, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №KIVVGA00000020 від 04 червня 2007 року, сума, що підлягає стягненню - 115 178,16 доларів США, витрати на вчинення виконавчого напису в сумі 1800,00 грн.

Стягнутоз АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн та 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні гонорару успіху адвоката в розмірі 30 000 грн., визначеного п. 2.3 договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 вересня 2021 року та змінити рішення суду. Задовольнити заявлене клопотання про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» гонорару успіху адвоката в розмірі 30 000 грн. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що, зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу і відмовляючи у стягненні гонорару успіху, суд першої інстанції не врахував існуючу практику Верховного Суду з даного питання. Заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи, наданим обсягом послуг адвоката у суді першої інстанції, що відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

Представник АТ «КБ «ПриватБанк» подав пояснення на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04 червня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір KIVVGA00000020, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок зазначений в п.7.1 цього Договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором, зазначені у розділі 7 договору. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору KIVVGA00000020 від 04 червня 2007 року банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 04 червня 2007 року по 04 червня 2017 року включно, у вигляді непоновлювальної лінії в розмірі 130 000,00 доларів США на капітальний ремонт житла, а також у розмірі 13 100,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7. даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з 04 по 10 число кожного місяця (а.с. 48-50).

31 жовтня 2017 року приватний нотаріусо Київського міського нотаріального округу Швец Р.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №17613, яким запропоновано стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_1 не сплачену в строк за кредитним договором №KIVVGA00000020 від 04 червня 2007 року заборгованість. Строк за який проводиться стягнення - 3745 днів, а саме з 04 червня 2007 року по 04 вересня 2017 року; сума, що підлягає стягненню складає 115 178,16 доларів США, що за курсом 25,74 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04 вересня 2017 року складає 2 964 685,84 грн., з урахуванням: заборгованість за відсотками за період з 04 травня 2014 року по 04 вересня 2007 року у розмірі 115 178,26 доларів США. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800,00 грн. (а.с.46, 47).

Вказаний виконавчий напис був переданий на виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Телявському А.М.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 . Визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., зареєстрований в реєстрі за №17613. Також суд стягнув з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. та 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог сторонами не оскаржене, а тому, у апеляційного суду відсутні підстави для перевірки правильності висновків суду першої інстанції у цій частині.

Представник ОСОБА_1 подав суду першої інстанції заяву про відшкодування їй витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 55 000,00 грн., з яких 25 000,00 грн. - витрат за надання послуг та 30 000,00 грн. - гонорар успіху.

Після ухвалення судом рішення представник ОСОБА_1 оскаржив його лише в частині відмови у стягненні гонорару успіху адвоката в розмірі 30 000 грн.

Колегія суддів не убачає підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції у вказаній частині.

Відповідно до матеріалів справи правничу допомогу ОСОБА_1 в суді першої інстанції надавав адвокат Белінський В.А.

Згідно наданих суду документів 06 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Белінським В.А. був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги. 26 вересня 2021 року ОСОБА_1 та адвокат Белінський В.А. підписали додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 26 вересня 2021 року, відповідно до якої сторони погодили вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги від 26 вересня 2021 року щодо захисту інтересів клієнта у Дніпровському районному суді міста Києва за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає стягненню, в розмірі 25 500,00 грн.. До таких послуг включено написання та подання до суду заяви про забезпечення позову; написання та подання (направлення) до суду заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; написання та подання заяви про надання інформації (документів); написання та подання відповіді на відзив на позовну заяву; написання та подання заяви про видачу копії ухвали та її отримання у суді; участь у судовому засіданні (а.с.74).

26 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Белінським В.А. підписана додаткова угода до договору про надання правової допомоги 26 вересня 2021 року, відповідно до якої сторони погодили, що відповідно до п.2.3 договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 вересня 2021 року гонорар успіху адвоката складає 30 000,00 грн., якщо буде прийнято судове рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 73).

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Тобто, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_1 є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Складання позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не потребувало аналізу великої кількості документів. У справах даної категорії наявна усталена судова практика.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, представник позивачатакож ґрунтував свої вимоги на висновках, викладених у постановах Верховного Суду в аналогічних справах.

Справа за позовом ОСОБА_1 була розглянута у спрощеному провадженні без виклику сторін

Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного провадження, наявність сталої судової практики за спорами даної категорії, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що заявлений до стягнення «гонорар успіху» в сумі 30 000,00 грн. не відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості, а відповідно, не підлягає стягненню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Белінського Віктора Анатолійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.