Справа № 523/2570/23
Провадження №6/523/97/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" березня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

з участю секретаря судового засідання- Мішаглі Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Євгенія Геннадійовича про тимчасове обмеження керівника юридичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Є.Г. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ТОВ «А-Конгломерат» Чугай О.П. без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. В обґрунтування якого зазначено, що у державного виконавця на виконанні знаходиться вимога № Ю-226305-51У про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Конгломерат» на користь Головного управління ДПС в Одеській області боргу в розмірі 14 398,12 грн.

07 грудня 2021 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Конгломерат» зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження.

Боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань, що стало підставою для звернення до суду.

Представник Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути подання без участі державного виконавця, оскільки його відсутність не перешкоджає розгляду заявленого подання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу не здійснюється.

Дослідивши подання та матеріали додані до нього, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у Другому Суворовському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні знаходиться вимога № Ю-226305-51У про стягнення боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Конгломерат» на користь Головного управління ДПС в Одеській області в розмірі 14 398,12 грн.

07 грудня 2021 року державним виконавцем відкрите виконавче провадження та боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Конгломерат» зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

20 грудня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

07 грудня 2021 року, 26 травня 2022 року державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та вимоги в порядку ст. ст. 18, 48 ЗУ Про виконавче провадження, ст. 62 ЗУ Про банки і банківську діяльність направлені до банківських, інших фінансових установ, що діють на території України.

Під час примусового виконання рішення державним виконавцем встановлено, що майно належне боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «А-Конгломерат» відсутнє.

Станом на день звернення до суду із даним поданням боржник рішення не виконав, декларацію не подав, будь-яких дій спрямованих на виконання рішення не здійснив, що вказує на ухилення керівника боржника-юридичної особи від виконання рішення суду.

Керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Конгломерат» є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру.

Матеріали подання містять повідомлення Державної міграційної служби України в Одеській області про те, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) має паспорт громадянина України для виїзду за кордон .

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлює підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.6 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Частиною другою ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених ч.ч.1,6 цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

З погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Судом встановлено, що матеріали подання містять достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення керівника боржника-юридичної особи від виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню, а саме, він не надав виконавцю декларацію про доходи та майно, не з`явився на виклик до державного виконавця, не здійснив жодної дії, направленої на виконання виконавчого документу. Заходи примусового виконання результатів на даний час не дали.

Виконання судового рішення - сфера регулювання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 р. у справі «Войтенко проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні п. 1 ст. 1 Протоколу №1).

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку що державним виконавцем надано всі необхідні докази, які б свідчили про ухилення керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов`язання, а також вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про обмеження боржника у праві виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, у зв`язку з чим, подання є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, наявні підстави про необхідність обмеження керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, у зв`язку з чим подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 260-261, ст.441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Євгенія Геннадійовича про тимчасове обмеження керівника юридичної особи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань згідно вимоги № Ю-226305-51У про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Конгломерат» на користь Головного управління ДПС в Одеській області боргу в розмірі 14 398,12 грн.

Копію ухвали для виконання направити до Адміністрації Державної Прикордонної служби України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її виготовлення повного тексту.

Ухвала виготовлена 08.03.2023 року.

Суддя: