провадження № 22-ц/824/8005/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скринник Сергій Миколайович про визнання недійсним договору дарування частини нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила визнати недійсним укладений 06 червня 2013 року договір дарування частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Скринником С.М. за реєстраційним номером 711; скасувати державну реєстрацію (номер запису про право власності 1210939) права власності частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану у відповідності до договору дарування від 06 червня 2013 року, реєстраційний номером 711 за ОСОБА_3 та поновити таку реєстрацію на частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення судом норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що 24 лютого 2022 року почалось військове вторгнення в Україну регулярних військ Російської Федерації. 25 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», мобілізаційній директиві Головнокомандуючого Збройних сил України від 25 лютого 2022 року №32/321/501/13т, представника позивача було зараховано в розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 . Судові інстанції в місті Києві на тривалий час припинили свою діяльність. 13 травня 2022 року позивачем було подано заяву про зупинення провадження по справі №759/28627/21 до закінчення військової агресії та демобілізації її представника адвоката Давиденка О.Л. Оскільки ОСОБА_1 є людиною похилого віку, вона не має спеціальною юридичної освіти і не має можливості самостійно представляти свої інтереси та складати юридично обґрунтовані процесуальні документи. Позивач вказує на те, що початок військової агресії та подальша мобілізація представника на захист Батьківщини, є обставиною непереборної сили, яка завадила йому прийняти участь у подальших судових засіданнях, які відбулись 16 травня 2022 року, 17 жовтня 2022 року, 23 листопада 2022 року та 16 лютого 2023 року. При цьому, ОСОБА_1 скористалась своїм конституційним правом, а саме щодо права кожного бути вільним у виборі захисника своїх прав, у відповідності до положень ст. 59 Конституції України, обрала єдиного захисника своїх прав у справі №759/28627/21, а саме адвоката Давиденка О.Л., щодо представництва її інтересів в суді першої інстанції. Суд не звернув уваги, що ніякого «іншого представника» у позивача немає і в матеріалах справи відсутні докази, що такий представник по цій справі у позивача існує. Суд не має жодного процесуального права вимагати в цивільному процесі укладання договору із іншим представником (адвокатом). Також, неможливо вважати правомірною позицію суду першої інстанції, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи в зв`язку із мобілізацією представника позивача. Як свідчить вищезазначені норми Указу Президента України від 25 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», норми ст. 3, 59 Конституції України, ст. 58 ЦПК України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини і основних свобод, підстави неможливості явки представника в судові засідання є поважними і про які суд було повідомлено своєчасно та належним чином, у відповідності до положень ст. 223 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує про те, що відповідно до ст. 251-252 ЦПК України, перебування представника у лавах Збройних Сил України не є підставою, яка б слугувала приводом для зупинення провадження у справі. Такий обов`язок суду передбачений лише по відношенню до сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, якими адвокат Давиденко О.Л. не є. Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач не обмежена вибором представника, який не мобілізований і не підлягає мобілізації та зможе належним чином представляти її інтереси в суді. Крім того, представник позивача подав до суду апеляційну скаргу, не надавши суду докази демобілізації, що з огляду на зазначене дозволяє стверджувати, що перебуваючи на службі у Збройних Силах України, представник позивача знайшов час і можливість для написання апеляційної скарги. Також, встановивши, що позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явився в судове засідання, не скористався правом подати заяву про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, для залишення позовної заяви без розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді, розгляд справи неодноразово відкладався, позивач належним чином була повідомлена про призначення справи до розгляду, про дату та час розгляду справи, двічі поспіль ні вона, ні її представник не з`явилися у судове засідання, письмових заяв від сторони позивача щодо неявки в судове засідання з поважних причин, з наданням письмових доказів останньої до суду не було надано.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що судове засідання у справі було призначено, зокрема, на 23 листопада 2022 року. Відповідно до довідки 23 листопада 2022 року судове засідання не відбулося у зв`язку з неявкою учасників справи. Наступний розгляд справи призначено на 16 лютого 2023 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду, так як має місце відсутність повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, про її розгляд, призначений на 23 листопада 2022 року та на 16 лютого 2023 року, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена, оскільки поштові конверти, адресовані їй, повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.48).

При цьому, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (постанова Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі № 216/3765/16-ц).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначене та помилково вважав, що мала місце повторна неявка позивача у судове засідання.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 255, 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 10 липня 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.