Справа № 713/1153/23
Провадження №2/713/195/23
РІШЕННЯ

іменем України

05.07.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Матейчук-Степан Л.Ю., представника позивача Краснюка В.В., представника Вижницької міської ради Ватаманюк Л.І., відповідача ОСОБА_1 розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вижницької міської ради , ОСОБА_1 про скасування рішення про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Вижницької міської ради , ОСОБА_1 про скасування рішення про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання.

В позові вказує, що 20.04.2023 він отримав від відповідача - Вижницької міської ради Повідомлення про зняття його із задекларованого/зареєстрованого проживання особи.

Знято його було із задекларованого/зареєстрованого місця проживання по заяві відповідача ОСОБА_1 .

Вважає, що реєстраційні дії про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання проведені із порушенням вимог, встановлених законом, та тому такі дії є безпідставні та незаконні з наступних підстав:

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1450 затверджено Порядок встановлення заборони або обмеження на вибір місця перебування чи місця проживання осіб на території, на якій діє воєнний стан.

Цей Порядок визначає механізм встановлення заборони або обмеження на вибір місця перебування чи місця проживання осіб на території, на якій діє воєнний стан, що запроваджується та здійснюється військовим командуванням разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зс`язку з військовою агресією Російської

Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

11 лютого 2023 року Президентом України підписано закон про продовження строку дії воєнного стану та загальної мобілізації в Україні з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб (тобто до 20 травня), № 8419 (закон № 2915- IX) «Про затвердження Указу Президента України~«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Таким чином, з 24.02.2022 року по 20 травня 2023 року, на території всієї України введено воєнний стан.

Посилався на те, що знявши його із реєстраційного обліку за місцем мого постійного проживання відповідачі позбавили його права на житловий сервітут та позбавили права постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно проживає з дня свого народження і по даний час, окрім військової служби.

Його право на проживання та право бути зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено наступними судовими рішеннями: рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 31.10.2018 року по цивільній справі № 713/1368/18, постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.12.2018 року, рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 27.09.2019 року по цивільній справі № 713/477/18, постановою Верховного суду від 21 січня 2022 року по цивільній справі № 713/477/19 (провадження № 61-932бсв20), в резолютивній частині якої зазначено наступне: « Верховний Суд, аналізуючи доводи касаційної скарги, оцінює відповідність вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення пропорційності (необхідності у демократичному суспільстві) згідно зі статтею 8 Конвенції. Припинення права користування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спірним житлом не відповідає такій пропорційності, з огляду на те, що домоволодіння на першому АДРЕСА_1 складається з двох будинків, в одному із яких проживають відповідачі, крім спірного житлового будинку вони не мають.

Отже, у справі, що переглядається, інтереси позивача як власника житла не перевищують інтереси ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 проживає у будинку з дитинства, іншого житла у відповідачів немає, крім того, позивач не спростував висновки судів, що виселення відповідачів з будинку буде надмірним тягарем для них».

Знявши його із зареєстрованого місця проживання, та позбавивши житлового сервітуту на право проживання в житловому будинку, відповідачі проігнорували судові рішення, які ухвалені іменем України, в яких підтверджено право на житловий сервітут, та по суті позбавили його єдиного житла.

Просить скасувати рішення Вижницької міської ради Чернівецької області від 20 квітня 2023 року про зняття його із реєстраційного обліку за місцем його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Всі судові витрати по справі стягнути із відповідачів.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили в позові відмовити , оскільки відповідач є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , що він як власник звернувся до ЦНАПу у законному порядку з заявою про зняття з реєстраційного обліку позивача.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. На підставі його заяви позивача знято з реєстраційного обліку на законних підставах.

Наявність майнового спору не має жодного відношення до не майнового.

Представник Вижницької міської ради в судовому засіданні позов не визнала вважала, що безпідставним. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що на виконавчий комітет Вижницької міської ради покладено виконання функцій органу реєстрації.

20 квітня 2023 року до Центру надання адміністративних послуг Вижницької міської ради Дроняк М.К. було подано заяву власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). У заяві власник житлового будинку просив зняти задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 , з житла, що належить йому на праві приватної власності. До заяви додано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на житловий будинок за вказаною адресою та паспорт громадянина України заявника.

20.04.2023 органом реєстрації було прийнято рішення зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , про що останньому було повідомлено листом, яки він отримав 24.04.2023 року.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №117636430 від 20.03.2018 року.

20 квітня 2023 року до Центру надання адміністративних послуг Вижницької міської ради ОСОБА_1 було подано заяву власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). У заяві власник житлового будинку просив зняти задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 , з житла, що належить йому на праві приватної власності

До заяви додані копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно на житловий будинок за вказаною адресою та паспорт громадянина України заявниці.

20.04.2023 знято задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) позивача за вказаною адресою, про що останньому було повідомлено листом від 15.03.2023 року.

Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ч. 2 ЦК України).

Відповідно до ч.2ст.19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлення порядку надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг регулюються Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні".

За приписами ч. 2ст. 4 цього Закону порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Цей Порядок визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті разом із заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), що подається у паперовій формі, така особа подає паспортний документ особи, а також у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, - військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла, без подання паспортного документу та військово-облікового документу особи, яку знімають з реєстрації.

Разом з тим, відповідно до пп. 5 п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6.

Згідно п. 57 Порядку у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою про зняття із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування) особа подає: паспортний документ (у разі особистого звернення); свідоцтво про народження (у разі зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання дітей віком до 14 років); документ або відомості, що підтверджують сплату адміністративного збору; військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); рішення про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання, прийняте відповідним територіальним органом ДМС, або рішення про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном, прийняте відповідною закордонною дипломатичною установою України, у разі зняття із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання особи у зв`язку з оформленням їй документів для виїзду за кордон на постійне проживання/залишення на постійне проживання за кордоном.

Пунктом 61 Порядку вказується, що у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає: документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення); документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається. Отже орган реєстрації діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в спосіб передбачений законом.

Що стосується вимог позивача та його представника щодо зняття особи під час дії воєнного стану суд вважає їх необґрунтованими з наступних підстав .

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.

Порядком встановлення заборони або обмеження на вибір місця перебування чи місця проживання осіб на території, на якій діє воєнний стан, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1450 передбачено, що запровадження заборони або обмеження на вибір місця перебування чи місця проживання осіб здійснюється військовим командуванням на підставі указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та полягає у забороні декларування (реєстрації) місця перебування чи місця проживання осіб на території, на якій діє воєнний стан, зняття із задекларованого (зареєстрованого) місця перебування чи місця проживання осіб на території, на якій діє воєнний стан, крім зняття із задекларованого (зареєстрованого) місця перебування чи місця проживання осіб у разі одночасного декларування (реєстрації) місця перебування чи місця проживання осіб на території, на якій воєнний стан не введено.

Військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування приймає рішення про запровадження заборони або обмеження на вибір місця перебування чи місця проживання осіб, яке негайно доводиться до відома населення через засоби масової інформації.

У рішенні зазначаються обставини, що склалися в Україні або в окремих її місцевостях, і несприятливі фактори воєнного характеру, що створюють загрозу для населення та істотно знижують рівень забезпечення його життєдіяльності, шляхи протидії таким факторам.

У рішенні також зазначаються:

обґрунтування необхідності запровадження заборони або обмеження на вибір місця перебування чи місця проживання осіб;

строки запровадження заборони або обмеження на вибір місця перебування чи місця проживання осіб;

перелік осіб, яким забороняється або обмежується вибір місця перебування чи місця проживання;

населені пункти, в яких запроваджується заборона або обмеження на вибір місця перебування чи місця проживання осіб;

інші заходи, що полягають у забезпеченні виконання указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях.

Судом встановлено , що дані норми до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки саме власник житлового будинку звернувся до органу реєстрації з заявою про зняття з реєстрації позивача, а введення в Україні воєнного стану не є перешкодою для зняття , оскільки право власності є непорушним та власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ч. 2 ЦК України).

Також позивачем надано рішення суду від 31.08.20218 року,27.09.2019 року , постанову апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, постанову Верховного суду від 21 січня 2022року в яких вказано, що існують спори щодо спірного будинку та правовідносини ,які склалися, щодо його користування , однак жодне рішення не скасовує право власності ОСОБА_1 , він є єдиним власником житлового будинку розташованого в АДРЕСА_2 .

Доводи позивача про позбавлення його, діями відповідача, права користування та проживання у житловому будинку є безпідставними та спростовуються ч. 3 ст. 1 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" згідно якого декларування місця проживання, реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування чи розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо зняття з зареєстрованого обліку місця проживання позивача, тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст.259, 264-265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_2 до Вижницької міської ради , ОСОБА_1 про скасування рішення про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житель АДРЕСА_1 .

- Вижницька міська рада, юридична адреса вул. Українська,34 м. Вижниця Вижницький район, Чернівецька область .

Суддя Антоніна КИРИЛЯК