Справа №:755/3971/23
Провадження №: 2/755/2840/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2023 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Яровенко Н.О., розглянула матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

24 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого, правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Звертаючись до суду із позовом позивач просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , а також зазначає що від спільного шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем.

Разом з тим, позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач зареєстрован за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, згідно довідки за відомостями сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб, вбачається що останне видоме місце проживання позивач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, вищевказаний позов не підсудний Дніпровському районному суду м. Києва відповідно до територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованими місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що від спільного життя у шлюбі у сторін є спільна дитина, що проживає з позивачем, а тому підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність Дніпровського районного суду м.Києва з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленомустаттею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене вище, справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, тому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу належить передати за підсудністю до Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 32 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Цивільну справу № 755/3975/23 за позовом позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд до Конотопського міськрайонного суду Сумської області, (41600, Сумська обл., місто Конотоп, вулиця Садова, будинок 8) за територіальною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.О. Яровенко