Справа № 641/9471/21
Провадження № 2/553/1567/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

05.04.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання Бараненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

03.12.2021 адвокат Костенко О.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Комінтернівського районного суду міста Харкова з позовною заявою з вимогами:

- стягнути з ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», , на користь позивача страхове відшкодування в загальній сумі 27 152,57 грн, у тому числі, втрати від інфляції в сумі 1190,35 грн, пені в сумі 2204,51 грн та трьох відсотків річних в сумі 407,23 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь позивача збитки у вигляді вартості відновлювального ремонту автомобіля в сумі 29 799,52 грн та моральної шкоди в сумі 3000,00 грн;

- стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору 908,00 грн та судових витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

На обґрунтування позову зазначено, що 24.01.2021, біля 20:00 год, по проспекту Гагаріна, 174Е в м. Харкові, відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив вимоги пункту 13.1 ПДР України та допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , чим завдав йому матеріальної шкоди. Даний факт встановлено постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 17.03.2021 у справі № 646/635/21. 25.01.2021 позивач звернувся до ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200678632 (франшиза 2600,00 грн). За погодженням з відповідачем ОСОБА_2 , автомобіль позивача було оглянуто, проведено розрахунок розміру шкоди та складено звіт № ЕВ 126/21 від 31.03.2021. Вартість відновлювального ремонту становить 54581,44 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (матеріального збитку) становить 25950,48 грн. ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" виплати не здійснила, про прийняте рішення відповідь не надала, термін сплати сплив 25.04.2021. Розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню із страховика на користь позивача становить 23350,48 грн (вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу 25950,48 грн за мінусом франшизи 2600,00 грн). У відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума нарахованих санкцій за невиконання зобов`язання ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" становить 3802,09 грн, а загальна сума страхового відшкодування з урахуванням фінансових (штрафних) санкцій становить 27152,57 грн.

Фактичний розмір шкоди, завданий позивачу становить 53150,00 грн та знаходиться в межах вартості відновлювального ремонту автомобіля, визначений звітом № ЕВ 126/21 від 31.03.2021 (54581,44 грн). При цьому, сума страхового відшкодування складає 23350,48 грн, різниця між вартістю проведених відновлювальних робіт 53150,00 грн та сумою страхового відшкодування становить 29799,52 грн (вартість відновлювального ремонту 53150,00 грн - розмір страхового відшкодування 23350,48 грн = 29799,52 грн) і має бути сплачена відповідачем ОСОБА_2 на користь позивача відповідно до вимог статті 1194 Цивільного кодексу України. Крім того, на відповідача ОСОБА_2 , як на винуватця ДТП покладається обов`язок по компенсації завданої позивачу моральної шкоди, розмір якої він оцінює у грошовому еквіваленті в сумі 3000,00 грн. На обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди вказав, що переніс хвилювання та страх за своє життя та за пошкодження свого автомобіля, оскільки в момент ДТП особисто знаходився за кермом автомобіля. Позивач самостійно відремонтував автомобіль, що також призвело до сильних душевних хвилювань, оскільки був змушений брати у займ грошові кошти на проведення ремонту автомобіля, при цьому, ані з боку страховика, ані з боку винуватця ДТП, жодних дій, направлених на відновлення автомобіля позивача, проведено не було. Позивач відчував дискомфорт через неможливість використовувати свій автомобіль, змушений був кожного дня добиратися на роботу декількома видами громадського транспорту.

Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали.

Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 07.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження в справі.

Відповідно до акту приймання - передавання справ від 08.11.2022 до Ленінського районного суду міста Полтави з Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла справа № 641/9471/21.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2022, зазначену справу передано в провадження судді Подмаркової Ю.М.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 14.11.2022 прийнято позовну заяву, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 05.12.2022 о 10:00 год.

05.12.2022, 09.01.2023, 13.02.2023 та 07.03.2023 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 14:00 год. 05.04.2023.

05.04.2023 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до положень пункту 4 частини 8, частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача та його представника, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

24.01.2021, о 20:00 год., за адресою: пр-т Гагаріна, б. 174Е в м. Харкові, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Scoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер, НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначені обставини встановлені постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17.03.2021 у справі № 646/6732/20. Постанова набрала законної сили 29.03.2021. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже факт дорожньо-транспортної пригоди та вина ОСОБА_2 у спричиненні шкоди ОСОБА_1 не потребують додаткового доказування в силу норм частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно із частинами 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно до частини 2 статті 18 Закону України «Про страхування» факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

На момент дорожньо-транспортної пригоди 24.01.2021 цивільно-правова відповідальність автомобіля Scoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» відповідно до страхового полісу № 200678632 (а. с. 12).

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням, транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з приписами абзацу 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

25.01.2021 до ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" звернувся ОСОБА_1 із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 13).

Власником автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер, НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ) (а. с. 9).

Відповідно до звіту № ЕВ 126/21 від 31.03.2021 з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , розмір матеріального збитку завданого позивачу склав 25950,48 грн, з врахуванням ПДВ на складові частини які підлягають заміні, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 54581,44 грн, з врахуванням ПДВ на складові частини які підлягають заміні (а. с. 14-18, 19-24).

Автомобіль Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , відремонтовано, фактичний розмір шкоди, завданий позивачу, відповідно до акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_3 склав 53150,00 грн, які, відповідно до товарного чеку № ЗА-0000142 від 30.04.2021, сплачено позивачем ФОП ОСОБА_3 (а. с. 25, 26).

На адресу ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" було направлено запит про надання інформації, щодо прийнятого страховиком рішення та можливих строків проведення виплати страхового відшкодування та засвідченої копії прийнятого ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" рішення - страхового акту учаснику ДТП ОСОБА_1 вих. № 2202-1/21 від 23.11.2021 (а. с. 28).

За наведених обставин, суд вважає, що ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" повинно відшкодувати позивачу майнову шкоду завдану ДТП у розмірі 23350,48 грн (вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу 25950,48 грн за мінусом франшизи 2600,00 грн.

Враховуючи, що сума страхового відшкодування позивачу відповідачем ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" сплачена не була, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до статті 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Разом з тим, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Так, згідно розрахунку представника позивача розмір пені за несвоєчасне виконання відповідачем ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" зобов`язання за період з 26.04.2021 по 30.11.2021 року складає 2204,51 грн, 3 % річних 407,23 грн, інфляційні витрати 1190,35 грн.

Розрахунок заборгованості відповідачем ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" не спростований.

Таким чином, за несвоєчасне виконання відповідачем ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" зобов`язання з ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" на користь позивача підлягає стягненню пеня, інфляційні витрати та 3% річних.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача збитків у вигляді вартості відновлювального ремонту автомобіля в сумі 29 799,52 грн та моральної шкоди в сумі 3000,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 22 Цивільного кодексу України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки визначається діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 Цивільного Кодексу України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до статті 1194 Цивільного Кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок, підтриманий Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц, про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Відповідно до звіту № ЕВ 126/21 від 31.03.2021 з визначенням вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , розмір відновлювального ремонту вказаного автомобіля, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становив 54581,44 грн, з врахуванням ПДВ на складові частини які підлягають заміні, фактичний розмір шкоди, завданий позивачу, відповідно до Акту виконаних робіт № ЗА-0000142 від 30.04.2021 ФОП ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 53150,00 грн та знаходиться в межах вартості відновлювального ремонту автомобіля, сума страхового відшкодування складає 23350,48 грн.

А тому, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода у розмірі 29799,52 грн (вартість проведених відновлювальних робіт 53150,00 грн - сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" 23350,48 грн = 29799,52 грн).

Щодо відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Згідно з частиною 1 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, у тому числі тривалість порушення прав позивача, характер порушення прав позивача, характер та обсяг душевних страждань, здійснення додаткових зусиль для організації власного життя, зусиль, вжитих для відновлення порушених прав, а також принципи розумності та справедливості.

Суд доходить висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 3000,00 грн є такими, що обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Поряд з тим, позивач просить стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представництво позивача у суді здійснював адвокат Костенко О.О. на підставі договору про надання правової допомоги № 2202/21 від 19.11.2021.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги, копію ордеру про надання правової допомоги, копію детального звіту до договору про надання правової допомоги №2202/21 від 19.11.2021, згідно з яким загальна вартість послуг адвоката становить 10500,00 грн, та копії меморіальних ордерів № 284291737 від 29.11.2021 та № 281449374 від 19.11.2021 на загальну суму 10000,00 грн.

Частиною 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, розподілу підлягають не лише фактично понесені витрати (відповідно можуть бути підтверджені фінансовими документами) та і ті, що будуть в майбутньому сплачені стороною (відповідно не можуть бути підтверджені фінансовими документами).

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо в визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Відповідно до вимог діючого законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачами не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу з боку сторони позивача.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення витрат, пов`язаних з отриманням послуг адвоката підлягають задоволенню в повному обсязі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог щодо кожного відповідача, тобто з відповідача ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" у розмірі 4529,00 грн, з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 5471,00 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, понесені витрати позивачем зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн (а. с. 38) підлягають стягненню з кожного із відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог щодо кожного відповідача, тобто з відповідача ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" у розмірі 411,23 грн, з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 596,77 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 23 350 грн 48 к., пеню у розмірі 2 204 грн 51 к., 3 % річних у розмірі 407 грн 30 к., інфляційні втрати у розмірі 1 190 грн. 35 к., витрати по сплаті судового збору у розмірі 411 грн 23 к. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 529 грн 00 к., а всього 32 092 (тридцять дві тисячі дев`яносто дві) грн 80 к.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між страховим відшкодуванням та фактично понесеними витратами на ремонт автомобіля у розмірі 29 799 грн 52 к., компенсацію моральної шкоди у розмірі 3 000 грн 00 к., витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 грн 77 к. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 471 грн 00 к., а всього 38 767 (тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят сім) грн 29 к.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ;

відповідач ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», юридична адреса: 61004, м. Харків, вул. Плеханівська, б. 63, ;

відповідач ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 24.04.2023 (у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці).

Головуючий Ю.М. Подмаркова