Справа № 404/3888/21
Номер провадження 2/404/1045/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 квітня 2023 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в скл аді: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в межах вартості майна, одержавного у спадщину, у розмірі, що відповідає їх частці у спадщині заборгованості за кредитним догоовром б/н від 29.07.2010 року в сумі 9661,05 грн. Позов мотивований тим, що 29.07.2010 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на картковий рахунок. ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_4 кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, ОСОБА_4 взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим мав заборгованість в розмірі 9661,05 грн. Позичальник, ОСОБА_4 помер. Позивач зазначає, що спадкоємці ОСОБА_4 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 28.11.2018 року по 28.05.2019 року. Позивач обгруновує свої вимоги тим, що спадкоємцями які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де вказані особи зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 . В порядку статті 1281 Цивільного кодексу України позивачем 09.06.2020 року була направлена претензія кредитора до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2. 14.08.2020 року позивачем було отримано відповідь Кропивницької міської державної нотаріаьної контори № 2, що, спадкоємці померлого ОСОБА_4 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Позивач 21.12.2020 року до спадкоємців, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , направив лист-претензію з пред`явленням своїх вимог, яка останніми залишилась без відповіді та реагування. Тому, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з спадкоємців кредитної заборгованості за кредитним договором б/н від 29.07.2010 року в сумі 9661,05 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.83).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 направлено до суду належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.89-102).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.107).

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперчують (а.с.140-142).

Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 127-129, 138-139), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавали.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 29.07.2010 року (а.с. 19), ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується пунктом 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, де зазначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитиний ліміт. Підпис цього договору являється прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.21-46).

На підставі наведеного ОСОБА_4 на одній із кредитних карток починаючи з 13.09.2011 року встановлено кредитний ліміт в сумі 8000,00 грн., а починаючи з 07.02.2017 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 15000,00 грн., починаючи з 06.04.2017 року кредитний ліміт відповідача знову збільшено до 27000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ім`я ОСОБА_4 (а.с.18).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 29.07.2010 року, ОСОБА_4 має заборгованість в сумі 9661,05 грн., яку і заявив до стягнення позивач (а.с. 6-10 на звороті).

Користування кредитними коштами, а саме зняттям та частковим погашенням кредиту, ОСОБА_4 підтверджується доданою позивачем випискою по рахунку позичальника (а.с. 11-17).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Положеннями частин першої та другої статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку ОСОБА_4 підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві також зазначено, що ОСОБА_4 ознайомлений та згодний з відсотковою ставкою встановленою на кредитний ліміт, та з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.11.2018 року виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 3031 (а.с.56).

Разом з ОСОБА_4 були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується копіями паспортів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , та НОМЕР_4 (а.с.49-55). Рееєстрація відповідачів за адресою реєстрації померлого також підтверджується довідками « 010533/1; 010544/1; 010543/1 про реєстрацію місця проживання особи, наданими на запит суду (а.с.80-82).

Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 15 травня 2020 року направлено до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 контори лист-претензію в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України, яким позивач просить включити кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в спадкову массу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 9661,05 грн., повідомити Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, повідомити Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, повідомити Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину, та про осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с. 58).

Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 на адресу позивача направлено лист за вих. № 784/02-14-217/2020 від 10.06.2020 року, в якому повідомлено, що претензії кредитора після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 529, та заведена спадкова справа № 217/2020. Відомості про спадкоємців ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальній конторі відсутні. У випадку звернення спадкоємців ОСОБА_4 за оформленням спадщини вони будуть повідомлені про надходження претензій та наявності заборгованості перед банком (а.с.59).

І лише після того, як позивач дізнався коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним направлено листи претензію від 16.12.2020 року до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогою погасити кредитну заборгованість яка утоврилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.60-62).

У зв`язку з несплатою спадкоємцями кредитної заборгованості, що утовиралась після смерті спадкодавця, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з відповідним позовом.

На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 липня 2021 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) направлено на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.89-102).

З матеріалів спадкової справи встановлено, що заявами про прийняття спадщини чи відмову у прийняті спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємці не звертались. Спадкова справа за № 217/2020 від 10.06.2020 року заведена на підставі претензії кредитора Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».

Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 1281 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, заявили про відмову від прийняття спадщини.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 Цивільного кодексу України.

Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, отже доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі № 640/6274/16-ц, №провадження № 6-25487св18.

При цьому відповідачами не надано до суду доказів отримання ними спадкової маси після смерті спадкодавця, доказів відмови від прийняття спадщини та взагалі будь-яких заперечень стосовно позовних вимог позивача.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 Цивільного кодексу України.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не є тотожним поняттю «позовна давність». Так, у частині четвертій статті 1281 Цивільного кодексу України визначено наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Іншими є правові наслідки, що передбачені у частині четвертій статті 267 Цивільного кодексу України, за якою сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тобто у наданні судового захисту порушеному цивільному праву.

Визначені у статті 1281 Цивільного кодексу України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними за своєю правовою природою та наслідками строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін та відсутні поважні причини пропущення позовної давності.

За правовим висновок Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 688/353/15-ц (провадження№ 61-14285св18), відповідно до якого саме дата прийняття спадщини спадкоємцями є початком перебігу позовної давності, оскільки з цієї дати настали одночасно обов`язкові умови для початку перебігу позовної давності, передбачені у частині першій статті 261 Цивільного кодексу України.

Таким чином, саме з моменту прийняття спадщини почався перебіг позовної давності у спірних правовідносинах.

Як встановлено судом з матеріалів цивільної справи позивачем 15 травня 2020 року направлено до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України (а.с. 122).

В свою чергу Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 на адресу позивача направлено лист за вих. № 784/02-14-217/2020 від 10.06.2020 року, в якому повідомлено, що претензії кредитора після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 529, та заведена спадкова справа № 217/2020. Відомості про спадкоємців ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальній конторі відсутні. У випадку звернення спадкоємців ОСОБА_4 за оформленням спадщини вони будуть повідомлені про надходження претензій та наявності заборгованості перед банком (а.с.59).

І лише після того, як позивач дізнався коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним направлено листи претензію від 16.12.2020 року до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогою погасити кредитну заборгованість яка утоврилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.60-62).

Частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Позивач повинен довести той факт, що він в силу об`єктивних причин не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. А відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-17цс17).

Отже, виходячи з вищезазначеного, судом встановлено, що Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення кредитної заборгованості, не пропущено строків позовної давності.

Відтак, враховуючи вищевикладене, та те, що згідно із статтею 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, приймаючи до уваги, що судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є спадкоємцями після смерті позивачальника ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає, що вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до статті 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними; спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Про письмову нотаріально посвідчену угоду щодо розподілу частки спадкодавця між спадкоємцями, зокрема, з відступом від рівності часток, матеріали справи відомостей не містять, тому презюмується рівність часток всіх спадкоємців.

Відтак, і борг спадкодавця перед банком в сумі 9661,05 грн. слід розподілити між спадкоємцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у рівних частках, тому кожен із спадкоємців має погасити свою долю боргу в сумі 3220,35 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі, тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в рівних частках по 756,67 грн. з кожного.

Керуючись статтями 207, 257, 267, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1055, 1216, 1218, 1220, 1267, 1268, 1281, 1282 Цивільного кодексу України 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» борг кредитора спадкодавця, за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29.07.2010 року в сумі 3220,35 грн., та судовий збір в сумі 756,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» борг кредитора спадкодавця, за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29.07.2010 року в сумі 3220,35 грн., та судовий збір в сумі 756,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» борг кредитора спадкодавця, за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29.07.2010 року в сумі 3220,35 грн., та судовий збір в сумі 756,67 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (; місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок № 50);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ; місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення суду складено 21.04.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда