Справа № 367/2441/23
Провадження №2-з/367/55/2023
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2023 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника ОСОБА_1 адвоката Філоненко Яни В`ячеславівни про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_1 одночасно з пред`явленням зустрічного позову про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини.

Одночасно з поданням позовної заяви представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Філоненко Я.В. подано заяву про забезпечення позову, в якій просять зобов`язати ОСОБА_2 , надавати спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для можливості безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу, включаючи спільне проживання з малолітнім сином ОСОБА_4 , протягом першого та третього тижня кожного місяця без присутності матері дитни - ОСОБА_2 , при цьому покласти обов`язок привозити та забирати малолітнього сина за місцем проживання дитини зазначеного у позовній заяві ОСОБА_2 .

В обґрунтування поданої заяви вказано, що 23 жовтня 2015 р. громадянин Франції ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції, актовий запис № 2857. Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадином Франції та України, оскільки народжений у Франції. Відповідно до документу виданого компетентними органами м. Берген сторони розділили опіку над дитиною в рівних частках.

Родина проживала до 05.03.2022 р. за адресою: АДРЕСА_1 , проте для збереження життя своєї дружини та сина ОСОБА_5 евакуював родину у м. Чернівці, згодом 13 березня 2022 р. сім`я поїхала до Швейцарії. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 повернувся до м. Ірпінь у зв`язку з роботою. 06 травня 2022 р. ОСОБА_2 з сином також повернулися в Ірпінь.

24.07.22 р. родина вирішила переїхати на постійне місце проживання до Норвегії. Сторони з дитиною проживали за адресою: АДРЕСА_2 ).

19.12.2022 р. ОСОБА_2 , самоправно змінила місце проживання, без погодженням з батьком дитини змінила місце проживання дитини, а саме за законодавством Норвегії вчинила злочин «викрадення людини».

04 січня 2023 р. ОСОБА_6 було знайдено у Румунії та Міжнародним Інтерполом подано документи щодо видачі та через румунське міністерство юстиції подано запит на повернення дитини за місцем проживання.

Заявник зазначає, що з метою запобігання втрати емоційного контакту батька з малолітньою дитиною, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання малолітньої дитини, вважає за необхідне застосування заходу забезпечення позову у виді зобов`язання ОСОБА_2 , надавати спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для можливості безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу, включаючи спільне проживання з малолітнім сином ОСОБА_4 , протягом першого та третього тижня кожного місяця без присутності матері дитини - ОСОБА_2 , при цьому покласти обов`язок привозити та забирати малолітнього сина за місцем проживання дитини зазначеного у позовній заяві ОСОБА_2 .

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши подану заяву, дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є, в тому числі, визначення місця проживання дитини, проте, згідно поданої заяви про забезпечення позову, представник заявника фактично заявляє позовні вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення днів та годин побачень з дитиною.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

За таких обставин заява не підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Філоненко Яни В`ячеславівни про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова