ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3821/23 Справа № 185/9171/22 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С.Г. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
УХВАЛА

про призначення справи до розгляду

19 квітня 2023 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Новікової Г.В.,

суддів Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2023 року у цивільній справі №185/9171/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві,-

В С Т А Н О В И В:

Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 23 січня 2023 року ухвалено рішення, на яке відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ПрАТ«ДТЕК Павлоградвугілля» просить зобов`язати позивача надати медичне підтвердження, що останній не лікується за супутніми діагнозами в медичних закладах та щодо наявності інших хвороб у позивача.

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої - третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №264/949/19, постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17 (провадження № 61-35488св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № №346/5603/17 (провадження №61-41031св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18).

Однак, заявлене відповідачем клопотання про витребування доказів спонукає суд апеляційної інстанції повторно розглянути позовні вимоги по суті із врахуванням витребуваних доказів, що є неприпустимим з огляду на його повноваження та межі в яких він розглядає справу. Крім того, суд апеляційної інстанції не може перебрати на себе повноваження, які процесуально закріплені за судом першої інстанції.

Отже, враховуючи, що в апеляційній скарзі не міститься посилань на нові обставини, що підлягають встановленню, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції (враховуючи що розгляд справи проводився із викликом сторін, а оскаржуване рішення ухвалено в судовому засіданні за участі представника відповідача ), а також не наведенно винятковості обставин, які об`єктивно не залежали від відповідача, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених нормами ЦПК України, для витребування нових доказів у справі.

Підготовчі дії по справі проведені відповідно до вимог ст. 365 ЦПК України.

Справа підлягає призначенню до розгляду апеляційним судом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 234 000,00 грн., тобто розмірі, що не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідачем в апеляційній скарзі заявлено клопотання про визнання явки учасників справи обов`язковою.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, розгляд цивільної справи у суді апеляційній інстанції у порядку спрощеного позовного провадження є загальним правилом, визначеним у ЦПК України, відповідно до якого передбачено розгляд малозначних справ із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб без повідомлення учасників справи.

Дніпровський апеляційний суд перевіряє в межах апеляційної скарги у цій справі аргументи про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права і не може встановлювати обставини справи, збирати та перевіряти докази і надавати їм оцінку.

ЄСПЛ неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах апеляційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 [Конвенції] (статті 6-1), захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини» (Axen v. Germany, заява № 8273/78, § 25).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді апеляційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у суді першої інстанції. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Аксен проти Німеччини», § 28).

Крім того, ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino» проти Португалії» (Varela Assalino contre le Portugal, заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду (рішення від 25 квітня 2002 року). У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Скаржник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

З огляду на зазначене та враховуючи, що для повного та всебічного встановлення обставин справи не вбачається необхідність проведення судового засідання з повідомленням сторін, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача.

Таким чином, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст. ст. 7, 19, 365, 366, 369, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання явки учасників справи обов`язковою та витребування доказів відмовити.

Підготовчі дії у справі закінчити.

Справу призначити до розгляду в порядку письмового провадження в приміщенні Дніпровського апеляційного суду (м. Дніпро, Харківська, буд. 13) без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: