Справа № 216/2786/23
провадження 2/216/1615/23
УХВАЛА

іменем України

20 червня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю

секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

27 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна. Просить суд зняти обтяження у вигляді арештів з всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , які були накладені: 17.11.2008, за номером запису про обтяження №42977650, постановою Центрально-Міського ВДВС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №993395; 21.09.2009 за номером запису про обтяження №42977731, постановою Центрально-Міського ВДВС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №956280.

Ухвалою від 08 травня 2023 року прийнято справу до свого провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

20 червня 2023 року винесено розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку з припиненням 02.06.2023 відрядження судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області Хомик І.І. до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та відрахування зі штату суду. Відповідно до протоколу від 20 червня 2023 року цивільну справу №216/2786/23 було розподілено судді Кузнецову Роману Олександровичу.

Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, надавши належну оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №993395 від 17.11.2008, видавник Центрально-Міський ВДВС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, 17.11.2008 року державним реєстратором Шабліян Є.М., Перша Криворізька державна нотаріальна контора було зареєстровано обтяження №42977650, де суб`єктом обтяження є ОСОБА_1 , та на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №956280 від 21.09.2009, видавник Центрально-Міський ВДВС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, 21.09.2009 року державним реєстратором Шабліян Є.М., Перша Криворізька державна нотаріальна контора було зареєстровано обтяження №42977731, де суб`єктом обтяження є ОСОБА_1 ,

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 56 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч. 5 ст. 74 Закону).

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №577/4541/20.

У зв`язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, а помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК.

Оскільки за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) майном, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, то заява боржника про скасування арешту повинна розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Таким чином, позивач, як сторона виконавчого провадження (боржник), який вважає, що при завершенні державним виконавцем виконавчого провадження були порушені його права чи інтереси, зокрема, у зв`язку із не зняттям накладеного арешту, має право звернутися до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а не шляхом пред`явлення позову до органу державної виконавчої служби, оскільки у виконавчому провадженні він є боржником.

Керуючись ст. 255, 256 ЦПК України, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», суд -

п о с т а н о в и в:

Прийняти до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ