Справа № 195/2087/22
Провадження 2-п/195/3/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2023 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Колодіної Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Левкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року по цивільній справі №195/2087/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

громадянин ОСОБА_1 звернулась до Томаківського районного суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року по цивільній справі № 195/2087/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Не погоджуючись з вказаним рішенням по даній справі, заявник посилається на порушення норм матеріального права, що полягає в наступному.

Так, заявник дізнався про наявність цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики 22 травня 2023 року, коли отримав постанову про звернення стягнення на заробітну плату, в якій зазначено номер даної справи, від якої обчислює строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення.

Заявник не приймав участі по даній справі та не отримував повісток, а про наявність рішення дізнався через Єдиний реєстр боржників та веб-портал "Судова влада". Поважною причиною пропуску строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та неявки в судове засідання на розгляд справи стала та обставина, що він не проживає за місцем реєстрації, а фактично проживає у місті Запоріжжі.

Крім того, підставами для скасування заочного рішення по справі є недоведеність позивачем факту відступлення права вимоги за кредитним договором відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512, ст. 517 ЦК України. Жодного разу відповідач не повідомлялася про заміну кредитора у зобов`язанні.

Позивач не довів яким чином був підписаний кредитний договір, відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", з використанням одноразового ідентифікатору, на який номер телефону надходив одноразовий ідентифікатор, та що саме даний номер телефону належав саме відповідачу. Не вказав, як саме виглядав одноразовий ідентифікатор, яким підписувався договір. Не зазначено взагалі, яким чином був ідентифікований відповідач, як сторона правочину.

Заявник вважає, що ідентифікація сторони правочину може відбутися виключно за паспортом або іншим документом, що посвідчує особу. Не доведено, що відповідач є стороною правочину, та що саме він, а не інша особа підписала цей договір. Заперечує проти того, що договір був ним підписаний як в паперовій так і в електронній формі.

Верховний Суд у постанові від 23 березня 2022 року у справі №404/502/18 зазначив, що метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів ідентифікації відповідача, як підписанта кредитного договору.

Крім того, позивач вказує у позовній заяві, що договір був укладений в електронному вигляді. Якщо договір був укладений в електронному вигляді, то і підписання такого договору має відбуватись в електронному вигляді. Як зазначалося вище у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року справа №404/502/18, підписання договору в електронному вигляді допускається шляхом:

1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди;

2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Як вбачається з кредитного договору, доданого до позовної заяви, кредитний договір підписаний директором ТОВ "МАНІФОЮ" з використанням печатки товариства. При цьому, не зазначено, чи це власноручний підпис особи чи це аналог власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) як вказано в п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Однак, в такому разі має бути письмова згода сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідач таку згоду на використання факсимільного підпису не надав, зразків свого власноручного підпису також не надав.

Відповідно до ч. 11 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не отримав підтвердження вчинення електронного правочину - квитанції чи товарного чи касового чека відповідно до вимог цього пункту закону.

Як вважає заявник, позивач за цим позовом повинен також довести видачу кредитних коштів. Він має надати або платіжне доручення або банківську виписку, або інший документ, який підтверджує переказ грошових коштів на рахунок відповідача. Отже, він за цим позовом заперечує отримання грошових коштів за кредитним договором.

Згідно п. 3.1 постанови Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Додаток 9 містить обов`язкові вимоги щодо проставлення підпису на платіжному доручення.

Позивач не довів на який саме банківський рахунок були переказані кошти та чи належить цей рахунок відповідачу.

Позивачем не надано розрахунку заборгованості з якого можливо було б дізнатися на підставі яких пунктів договору він розрахував заборгованість, яку процентну ставку застосував при обчисленні заборгованості.

Крім того, у заяві підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Отже, між сторонами взагалі не було підписано жодного договору, тим не менше позивач нарахував заборгованість 7000 гривень, в тому числі два види процентів 10057 гривень та 3500 гривень.

З урахуванням викладеного, відповідач просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення пропущений з поважних причин, розглянути дану заяву за своєї відсутності та відсутності свого представника, скасувати та переглянути заочне рішення по справі і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення просив розглянути її за своєї відсутності.

Від представника ТОВ "ФК "ЄАПБ" на адресу суду надійшло письмове заперечення на заяву про перегляд заочного рішення від 13 грудня 2022 року, ухваленого Томаківським районним судом Дніпропетровської області, в обґрунтування якої зазначив, що дана заява не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не надає відомостей про обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, та докази неповідомлення його про розгляд справи, не посилається на докази, якими відповідач обгрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

20 березня 2021 року ТОВ "МАНІФОЮ" було укладено договір №1933486 на суму 7000 гривень, який підписано електронним підписом d87132 позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону НОМЕР_1 відповідно до п.9 договору позики. До суду були надані паперові копії електронних договорів.

Згідно з положеннями Законів України "Про електронні довірчі послуги" та "Про електронну торгівлю" різниця між одноразовий ідентифікатор та ЕЦП полягає лише в способі ідентифікації підписувача та ступеня захисту такого підпису. Але юридично вони мають однакову силу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 наголошено, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З чого слідує, що не спростування відповідачем презумпції правомірності кредитних договорів - всі права, набуті сторонами правочину за цими договорами, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення кредитних договір, підлягають виконанню.

У відповідності до умов кожного з кредитних договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні кредитних договорів.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Згідно з положеннями Законів України "Про електронні довірчі послуги" та "Про електронну торгівлю" різниця між одноразовим ідентифікатором та електронним цифровим підписом полягає лише в способі ідентифікації підписувача та ступеня захисту такого підпису. Але юридично вони мають однакову силу.

Судова палата Касаційного цивільного суду у своїй правовій позиції у постанові ВСУ №61-20799 св 19 по справі №561/77/19 від 16.12.2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договір за допомогою одноразового ідентифікатора зазначає наступне:

"... Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" )далі - Закон).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа..."

Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Таким чином, оспорюваний договір підписаний позичальником за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Сторони досягли згоди, узгодивши розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позичальника для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Доказів протилежного відповідач не надав.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 та у справі №524/5556/19 від 12 січня 2021 року.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, суд дійшов висновку, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступлені права вимоги.

Кредитний договір укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір відступлення права вимоги, укладений між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" у встановленому порядку недійсним не визнані.

Посилання відповідача про невраховані суми оплати заборгованості через каси нічим не підтверджені, а тому не відповідають дійсності, в той час, як доводи позивача щодо розміру заборгованості підтверджені наявними в матеріалах справи розрахунком заборгованості та виписки, та підкріплюються висновками Верховного Суду у справі №916/2403/18 від 10 вересня 2019 року та у справі №911/3685/17 від 09 листопада 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Судом встановлено, що Томаківським районним судом Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року по цивільній справі № 195/2087/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, було ухвалено заочне рішення, згідно якого позовні вимоги позивача задоволено повністю: стягнуто з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого за місцем проживання по АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (), зареєстрованого по вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, за реквізитами: IBAN № НОМЕР_3 у АТ "ТАСкомбанк", заборгованість за договором позики №1933486 від 20.03.2021 року в сумі 20557 (двадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) гривень, з яких 7000 (сім тисяч) гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 10057 (десять тисяч п`ятдесят сім) гривень сума заборгованості за процентами за користування позикою та 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

Заяву про перегляд заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2022 року подано 01 червня 2023 року.

Таким чином, суд вважає необхідним поновити ОСОБА_1 строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд приймає до уваги доводи заявника ОСОБА_1 про те, що він не був присутнім в судовому засіданні та не отримував судової повістки, ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та доданих до неї документів, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому був позбавлений можливості надати суду свої пояснення, наводити доводи та заперечення проти позову.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року по цивільній справі № 195/2087/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, скасувати заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2022 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 280, 287, 288 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року по цивільній справі №195/2087/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року.

Заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року по цивільній справі №195/2087/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - скасувати.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Розпочати у справі підготовче провадження та призначити підготовче засідання на "14" серпня 2023 року на 08 годину 30 хвилин в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області за адресою: с-ще Томаківка, Дніпропетровської області, вул.Шосейна, б.14.

В підготовче судове засідання викликати сторони.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення даної ухвали, роз`яснивши, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, із одночасним надісланням копії відзиву та доданих до нього документів позивачеві. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази ( які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України ).

Відповідно до вимог ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив відповідача - 5 днів з дня отримання відзиву, роз`яснивши, що відповідь на відзив має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої статті 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана відповідачу.

Встановити відповідачу строк для подання заперечення щодо наведених у відповіді позивача на відзив - 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, роз`яснивши, що заперечення має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої статті 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Колодіна

12.07.2023