Справа № 367/4460/20
Провадження №2/367/1093/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Шемігон В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Победа» про встановлення порядку користування майном,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Победа» про встановлення порядку користування майном. В позові зазначає, що є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.11.2016 державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області Фальковською Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4365. Другим співвласником майна є відповідач. За даними технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, реєстровий № 239, виданого 26.09.2001 Ірпінським бюро технічної інвентаризації Управління житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації, квартира АДРЕСА_1 є трьохкімнатною ізольованою квартирою загальною площею 69,1кв.м., житловою площею - 40,9кв.м. і складається з: коридору площею 8,2кв.м. (позначений на поверховому плані квартири в технічному паспорті цифрою 1), трьох житлових кімнат - 19,1кв.м.(2), 11,9кв.м.(3), 9,9кв.м.(4), кухні - 7,6кв.м.(5), вбиральні - 1,0кв.м.(б), ванної кімнати - 2,6кв.м.(7), коридору - 4,6кв.м.(8), двох лоджій по 2,1кв.м. На даний час між співвласниками не досягнуто згоди щодо користування спільним майном, а саме житловими кімнатами у спірній квартирі. Наразі відповідач користується кімнатою площею 19,9кв.м. з лоджією площею 2,1кв.м. і кімнатою площею 9,9кв.м., при цьому, кімнату площею 9,9кв.м. відповідач використовує, як гостьову. Житлова площа квартири АДРЕСА_1 складає 40,9кв.м. Отже, його частка у спільному майні, і віднесеному до житлової площі, складає 20,45кв.м. (40,9/2=20,45). Виходячи з фактичного користування житловою площею, у користуванні відповідача знаходиться 29кв.м. (19,1+9,9=29), у його ж користуванні - 11,9кв.м. Його частка у праві спільної часткової власності в натурі складає 34,55кв.м. (69,1/2=34,55), з них 20,45кв.м. житлової площі (40,9/2=20,45). Отже, його частка у житловій площі менша за належну йому на 8,55кв.м.(20,45-11,9=8,55), що є суттєвим відхиленням від його частки у спільному майні. При цьому, частка відповідача у житловій площі перевищує його частку на 17,1кв.м. (29-11,9=17,1). Існуючий порядок користування житловими кімнатами у спірній квартирі не відповідає його частці у праві власності на квартиру і призводить до порушення його прав, виходячи із належної йому частки у спірному майні. Крім того, така ситуація зумовлює неврегульованість у питаннях оплати житлово-комунальних послуг. У спірній квартирі зареєстрована і проживає його дружина ОСОБА_3 . Його сім`я змушена проживати в одній кімнаті, використовуючи її як вітальню, спальню і допоміжне побутове приміщення, у той час як відповідач проживає у кімнаті площею 19,1кв.м., а кімнату площею 9,9кв.м. використовує як гостьову. Просить суд встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 11,9кв.м., лоджію площею 2,1кв.м., житлову кімнату площею 9,9кв..м.; виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 19,9кв.м., лоджію площею 2,1кв.м.; залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_2 коридор площею 8,2кв.м., коридор площею 4,6кв.м., кухню площею 7,6кв.м., вбиральню площею 1,0кв.м., ванну кімнату площею 2,6кв.м. Стягнути з ОСОБА_4 на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 2700грн.

В судовому засіданні представник позивача та позивач уточнили позовні вимоги просили суд визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити в його користування житлову кімнату площею 19,9кв.м. з лоджію площею 2,1кв.м., виділити в користування ОСОБА_2 , житлову кімнату площею 11,9кв.м. з лоджію площею 2,1кв.м. та житлову кімнату площею 9,9кв.м.; залишити кухню площею 7,6кв.м., коридор площею 8,2кв.м., вбиральню площею 1,0кв.м., ванну кімнату площею 2,6кв.м., коридор площею 4,6кв.м. у спільному користуванні його та ОСОБА_2 .

Відповідач в судовому засіданні не заперечував, щодо задоволення уточнених позовних вимог.

Третя особа - Житлово-будівельний кооператив «Победа» в судове засідання не забезпечив явку свого представника, подав до суду заяву про слухання справи за відсутності третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира загальною площею 69,1кв.м., житловою площею 40,9кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , від 26.09.2001 року вказана квартира складається з: коридору площею 8,2кв.м. (позначений на поверховому плані квартири в технічному паспорті цифрою 1), трьох житлових кімнат - 19,1кв.м.(2), 11,9кв.м.(3), 9,9кв.м.(4), кухні - 7,6кв.м.(5), вбиральні - 1,0кв.м.(б), ванної кімнати - 2,6кв.м.(7), коридору - 4,6кв.м.(8), двох лоджій по 2,1кв.м.

Згідно довідки ЖБК № 47 віл 13.07.2020 року в квартирі АДРЕСА_1 з 19.12.2001 року проживає та зареєстровані ОСОБА_1 , 1976 року народження, ОСОБА_5 (дружина) 1972 року народження та ОСОБА_2 1981 року народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання та проживання членів його сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною або спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно з ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, згідно з ст. 391 ЦК України.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Оскільки, учасники справи дійшли згоди до певного порядку користування жилими кімнатами в спірній квартирі, визначений порядок, ніким не оспорюється, суд вважає, що встановлення порядку користування квартирою не порушує права співвласників, виділивши в користування співвласнику ОСОБА_1 , житлову кімнату площею 19,9кв.м. з лоджію площею 2,1кв.м., а співвласнику ОСОБА_2 , житлову кімнату площею 11,9кв.м. з лоджію площею 2,1кв.м. та житлову кімнату площею 9,9кв.м. згідно плану технічного паспорта квартири АДРЕСА_1 , тому рішення суду про встановлення порядку користування квартирою його права ніяким чином не порушить. На думку суду, позивач обґрунтовано звернулася до суду з вимогою про визначення порядку користування квартирою. Вказаний позивачем варіант найбільш враховує баланс інтересів кожного зі співвласників, встановлення порядку користування приміщенням квартири між співвласниками відповідно до змісту статей 319, 368 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної часткової власності та не змінює розміру часток належних кожному зі співвласників.

Керуючись ст. 19, 76, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 355, 356 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Победа» про встановлення порядку користування майном - задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

-виділити в користування ОСОБА_1 , житлову кімнату площею 19,9кв.м., лоджію площею 2,1кв.м.

-виділити в користування ОСОБА_2 , житлову кімнату площею 11,9кв.м., лоджію площею 2,1кв.м. та житлову кімнату площею 9,9кв.м.

-залишити кухню площею 7,6кв.м., коридор площею 8,2кв.м., вбиральню площею 1,0кв.м., ванну кімнату площею 2,6кв.м., коридор площею 4,6кв.м. у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза