печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Орел А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Гарант Актив», за участі третіх осіб: ОСОБА_3 , приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Мельник Наталії Олександрівни та Дерев`янко Вікторії Вікторівни , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2017 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, у якому просили, враховуючи уточнення від 27 вересня 2017 року, визнати їхнє право спільної часткової власності на квартиру № 76-А , яка складається з квартири № 76-А і квартири АДРЕСА_2 по 1/2 частці /а. с. 1-22, 23-44/.

09 жовтня 2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі /а. с. 51/.

Також 09 жовтня 2017 року ухвалою суду задоволено частково заяву позивачів про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ТОВ «Соко» /а. с. 49-50, 69/.

06 грудня 2017 року позивачі подали клопотання про зупинення провадження у справі /а. с. 79-81/.

18 грудня 2017 року ухвалою суду задоволено клопотання позивачів про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 826/11134/17, що перебуває у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва /а. с. 85-86/.

19 квітня 2018 року ухвалою судді повернуто заяву позивача про забезпечення позову /а. с. 94/.

06 лютого 2019 року на підставі розпорядження керівника апарату суду Ліннік Н. В. № 57 від 05 лютого 2019 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями і передано судді Литвиновій І. В. /а. с. 98, 99-101/.

У цей час, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено /реєстраційний номер судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 76182376/.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано п. 9-19 наказу Міністерства юстиції України № 1813/5 від 06 червня 2017 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», в іншій частині позовних вимог - відмовлено /реєстраційний номер судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 80197609/.

24 жовтня 2019 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року скасовано, а провадження у справі № 826/11134/17 закрито, роз`яснено позивачам право на звернення до суду у порядку цивільного судочинства /реєстраційний номер судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 85154836/.

13 грудня 2022 року ухвалою суду поновлено провадження у справі /а. с. 194-195/.

20 квітня 2023 року до суду надійшла заява про залишення без розгляду позову.

Суд, вивчивши клопотання і дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, у межах ініційованого питання, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Положеннями статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першою ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що судовий розгляд по суті судом не було розпочато.

Отже суд у даному випадку зобов`язаний застосувати імперативну норму процесуального законодавства та задовольнити заяву представника позивача про залишення позову без розгляду, оскільки вимога норми пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України дотримана.

Оскільки підставою для залишення позовної заяви без розгляду є подання позивачем відповідної заяви, суд вбачає підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 20 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-13, 19, 58, 62, 142, 257, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Гарант Актив», за участі третіх осіб: ОСОБА_3 , приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Мельник Наталії Олександрівни та Дерев`янко Вікторії Вікторівни , про визнання права власності, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова