Справа № 346/2846/22
Провадження № 2/346/181/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі головуючого судді: Махно Н.В.
з участю: секретаря: Івасів В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 01.03.1994 року, він, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що у даному будинку також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку з 2015 року, участі в його утриманні та благоустрої не бере, не сплачує комунальні платежі, особисті речі відсутні. Позивач вказує, що у добровільному порядку зняти відповідача з місця реєстрації неможливо, місцезнаходження відповідача невідоме. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача у житловому будинку створює ряд незручностей та зайвих витрат, зокрема, зазначає, що він не може оформити субсидію та позбавлений права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач у судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.
Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу, ОСОБА_1 на праві особистої власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності від 01.03.1994 року, виданого на підставі рішення виконкому Слобідськї Ради народних депутатів №10 (а.с.7). Згідно довідки виданої Слобідським старостинським округом Печеніжинської селищної ради №143 від 14 червня 2022 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований також відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6). Відповідно до Акту, затвердженого в.о. старости Слобідського старостинського округу від 10 серпня 2022 року, вбачається, що зі слів голови домогосподарства (заявника) та сусідів складено акт про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але фактично не перебуває за даною адресою з 2015 року (а.с.78).
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні надав суду показання, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації, в житловому будинку позивача, що в АДРЕСА_1 . Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надав суду показання, що відповідач ОСОБА_2 , не проживає в житловому будинку в АДРЕСА_1 .
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні. У відповідності до ст.325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна. Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 добровільно покинув житловий будинок, в якому мав право проживати, а оскільки він не проживає там без поважних причин більше року, то в силу цього втратив право на користування вказаним житлом за адресою АДРЕСА_1 . Тому позов слід задовольнити, та слід визнати відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 247 ч.2, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , - таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України неподані заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення складено 21.04.2023 року.
Суддя Махно Н. В.