Справа № 263/9044/17
Провадження № 4-с/201/17/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Приморського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Твердохліб Дар`я Петрівна, ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаною скаргою, в якій просить суд:

-визнати дії головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Твердохліб Д.П. неправомірними;

-скасувати постанову заступника начальника Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Філончук Д.П. від 11 січня 2020 року № 57629692 про передачу виконавчого провадження;

-скасувати постанову заступника начальника Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Філончук Д.П. від 11 січня 2020 року № 57629692 про прийняття виконавчого провадження;

-скасувати постанову головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демянко О.С. від 19 лютого 2020 року № 57629692 про арешт коштів боржника;

-скасувати постанову головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демянко О.С. від 04 серпня 2020 року № 57629692 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника;

-скасувати постанову головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демянко О.С. від 16 серпня 2020 року № 57629692 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника;

-скасувати постанову заступника начальника Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мануїлової Н.В. від 05 вересня 2022 року № 57629692 про арешт коштів боржника;

-скасувати постанову головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Твердохліб Д.П. від 15 лютого 2023 року № 57629692 про арешт коштів боржника;

-скасувати постанову головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Твердохліб Д.П. від 01 березня 2023 року № 57629692 про арешт коштів боржника

В обґрунтування вимог скаржником зазначено, що в провадженні головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків) Твердохліб Д.П. перебуває виконавче провадження № 57629692 від 07 листопада 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 липня 2017 року по справі № 263/9044/17. 07 листопада 2018 року постановою державного виконавця Демянко О.С. відкрито виконавче провадження № 57629692. Дану постанову від 07 листопада 2018 року скаржник отримав 13 березня 2023 на свою електронну пошту за особистим звернення до Приморського районного ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків). 11 січня 2020 постановою заступника начальника Приморського ВДВС у м. Маріуполі Філончук Д.П. передано матеріали виконавчого провадження до іншого державного виконавця. 11 січня 2020 року постановою заступника начальника Приморського ВДВС у м. Маріуполі Філончук Д.П. прийнято до виконання виконавче провадження №57629692. 19 лютого 2020 року постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Маріуполі Демянко О.С. накладено арешт на грошові кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом у АТ КБ «Приватбанк», та належить боржнику - ОСОБА_1 05 вересня 2022 постановою заступника начальника ВДВС у м. Маріуполі Мануїловою Н.В. накладено арешт на грошові кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_4 15 лютого 2023 року постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Маріуполі Твердохліб Д.П. накладено арешт на грошові кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику - ОСОБА_1 01 березня 2023 року постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Маріуполі Твердохліб Д.П. накладено арешт на грошові кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику - ОСОБА_1 01 березня 2023 року супровідним листом № 57629692/5 направлено до АТ «ПУМБ» постанову від 01 березня 2023 року для виконання. Відповідно до довідки форми OK-5 № 171907 про індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виданої Пенсійним фондом України, вбачається, що ОСОБА_1 отримував заробітну плату від роботодавця ТОВ «Торгово-промислова група «ДКМК». Відповідно до довідки форми ОК-7 № 180586 про індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виданої Пенсійним фондом України, вбачається, що ОСОБА_1 отримував заробітну плату від роботодавця ТОВ «Торгово-промислова група «ДКМК». Скаржник вважає вищевказані постанови неправомірними та просить їх скасувати.

17 квітня 2023 року від старшого державного виконавця Приморського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Твердохліб Д.П. до суду надійшли письмові пояснення, в яких остання просила суд відмовити у задоволенні скарги та розглядати справу без участі представника Приморського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

14 квітня 2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав, просив задовольнити.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази з увагою на їх належність, допустимість, достатність та взаємний зв`язок між ними, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на виконанні у Приморському районному відділі Державної виконавчої служби у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №57629692 з примусового виконання судового наказу № 263/9044/17 від 31 липня 2017, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 липня 2017 року та до повноліття дитини.

16 листопада 2018 року постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Маріуполі Демянко О.С. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «Укртрансагро»

11 січня 2020 постановою заступника начальника Приморського ВДВС у м. Маріуполі Філончук Д.П. передано матеріали виконавчого провадження до іншого державного виконавця.

11 січня 2020 року постановою заступника начальника Приморського ВДВС у м. Маріуполі Філончук Д.П. прийнято до виконання виконавче провадження №57629692.

19 лютого 2020 року постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Маріуполі Демянко О.С. накладено арешт на грошові кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом у АТ КБ «Приватбанк», та належить боржнику - ОСОБА_1

04 серпня 2020 року постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Маріуполі Демянко О.С. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ПП «Кедр».

16 серпня 2021 року постановою державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та скеровано за місцем отримання доходу боржником.

05 вересня 2022 постановою заступника начальника ВДВС у м. Маріуполі Мануїловою Н.В. накладено арешт на грошові кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_4

15 лютого 2023 року постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Маріуполі Твердохліб Д.П. накладено арешт на грошові кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику - ОСОБА_1

01 березня 2023 року постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Маріуполі Твердохліб Д.П. накладено арешт на грошові кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику - ОСОБА_1 .

Скаржник вважає постанови про арешт коштів боржника від 19 лютого 2020 року, вересня 2022 року, 15 лютого 2023 року, 01 березня 2023 року неправомірними, оскільки на арештований рахунок, відкритий в АТ «ПУМБ», з його слів, отримує заробітну плату та соціальну допомогу у вигляді щомісячної адресної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Як зазначає представник виконавчої служби у поданих поясненнях на скаргу, вищевказані постанови до АТ «ПУМБ» не направлялись.

Крім того, підстави, порядок та процедура здійснення виконавчого провадження регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт майна (коштів) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

В даному випадку слід зазначити, що державний виконавець на час винесення постанови про арешт коштів боржника позбавлений можливості бути обізнаним про наявність/відсутність у боржника рахунків із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунків, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. З огляду на це, виконавець не може бути обізнаним про точні реквізити таких рахунків, та як наслідок, при накладенні арешту на кошти позбавлений можливості виокремити такі рахунки.

Відтак, на момент винесення постанови про арешт коштів боржника державний виконавець не мав інформації про те, що на відповідний рахунок в АТ «ПУМБ», відкритий на ім`я боржника, зараховується заробітна плата (грошове забезпечення) та про розмір коштів, що складають заробітну плату на цьому рахунку.

При цьому, державним виконавцем у постанові про арешт коштів боржника від 01 березня 2023 року зазначено: «накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику».

Тобто, державний виконавець вказаною постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, а саме: що не підлягають арешту кошти, що містяться на рахунках боржника, звернення стягнення на які заборонено Законом, у тому числі ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. З ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 року затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг № 163 (далі - Інструкція № 163), пунктом 73 якої визначено, що виконання банком арешту коштів, що знаходяться на рахунку платника, згідно з постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Надавач платіжних послуг платника повинен забезпечити прийняття до виконання документа про арешт коштів, який надійшов до нього в електронній або паперовій формі.

Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання документ про арешт коштів у паперовій формі, який доставлено до нього самостійно виконавцем (представником/повіреним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу або який надійшов рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, слідчий, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган. Надавач платіжних послуг платника встановлює повноваження особи, яка самостійно доставила документ про арешт коштів, у порядку, визначеному в його внутрішніх документах.

Згідно пункту 75 Інструкції № 163 арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках платника, без зазначення конкретної суми або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку платника, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках платника, відкритих у надавача платіжних послуг платника, або на кошти на одному/кількох рахунку/рахунках.

Таким чином, вказаними вище нормами регламентовано дії банку у разі вчинення дій по арешту коштів, а вищезгаданими положеннями другого речення ч. З ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок дій банку у разі отримання постанови виконавця про накладення арешту у разі, якщо такі кошти не підлягають арешту.

У даному випадку, постанова про арешт коштів не повернута банком державному виконавцю. По суті, у даному випадку, претензії щодо арешту коштів зводяться до дій банку, який обслуговує рахунок боржника та застосував арешт до коштів на рахунку, який (банк), у разі законодавчої заборони щодо арешту коштів на рахунку, має повернути вказану постанову виконавцю. У той же час, боржник оскаржує саму постанову, яка не містить заборонених Законом доручень або вказівок.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові № 756/8815/20 від 20.04.2022 «у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову, природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього».

Крім того, до суду скаржником також не надано жодних документів, які б підтверджували факт зарахування на відповідний рахунок заробітної плати та/або соціальної допомоги. Долучена боржником до скарги довідка щодо реквізитів рахунку засвідчує лише сам факт наявності відкритого на його ім`я в АТ «ПУМБ» рахунку. Інформації щодо цільового статусу такого рахунку дана довідка не містить. Надана скаржником до суду довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи також жодним чином не підтверджує того, що саме на вищевказаний рахунок надходять соціальні виплати у вигляді щомісячної адресної допомоги на проживання.

Таким чином, скаржник не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ПУМБ» зараховується заробітна плата та/або соціальні виплати.

У відповідності до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти та об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення (Правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 343/860/17).

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даному випадку скаржником не було надано жодних доказів на підтвердження факту зарахування на момент винесення постанови про арешт коштів на рахунок боржника, відкритий в АТ «ПУМБ» заробітної плати та соціальних виплат.

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт накладений на кошти, що перебувають на рахунку боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому висновок скаржника про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати є необґрунтованим.

Дана правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц та від 24.02.2021 у справі № 756/1927/15-ц.

Підсумовуючи вищенаведене, слід дійти до висновку про те, що при винесенні оскаржуваних постанов про накладення арешту державний виконавець діяв у спосіб та з дотриманням положень Закону України «Про виконавче провадження», а його дії не порушують права та законні інтереси боржника.

Щодо винесення постанови про передачу виконавчого провадження від 11 січня 2020 року та постанови про прийняття виконавчого провадження від 11 січня 2020 року слід зазначити наступне.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції від 16.10.2019 № 3173/5 Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України було ліквідовано як юридичну особу публічного права територіальний орган - Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області та прийнято рішення про утворення як юридичної особи публічного права міжрегіонального територіального органу Міністерства юстиції, а саме: Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Таким чином, у зв`язку із ліквідацією Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та утворенням Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було здійснено передачу матеріалів виконавчих проваджень до новоутвореного відділу, зокрема, і виконавчого провадження АСВП № 57629692 шляхом винесення постанови про передачу виконавчого провадження від 11 січня 2020 року та постанови про прийняття виконавчого провадження від 11 січня 2020 року, а тому, слід дійти до висновку, що вказані постанови є правомірними та не підлягають скасуванню.

Щодо передачі виконавчого провадження від державного виконавця Демянко О. С. до державного виконавця Твердохліб Д.П., представником виконавчої служби зазначено, що 25 лютого 2022 року державний виконавець Демянко О.С. не з`явилася на роботі з нез`ясованих причин, на зв`язок з начальником Відділу також не виходила.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», у разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу (самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого.

Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Згідно з п. 5 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 №512/5, виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби у разі: хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці; включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) державного виконавця відповідно до Закону; утворення виконавчої групи між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову.

Водночас, відповідно до п.п. 1, 2 розділу III Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі - Положення), яке розроблене відповідно до вимог Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження, автоматичний розподіл виконавчих документів в органі державної виконавчої служби здійснюється в день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до Системи відповідальною особою органу державної виконавчої служби, або відразу після реєстрації Системою виконавчих документів, виданих у формі електронних документів та пред`явлених в рамках інформаційної взаємодії.

Виконавчі документи розподіляються між державними виконавцями у довільному порядку із дотриманням черговості та з урахуванням встановленого коефіцієнта й кількості виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні у державного виконавця, крім випадків, передбачених пунктами 6, 7 цього розділу.

Згідно з п. 8 розділу III Положення, про прийняття на роботу або звільнення з роботи державного виконавця керівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний письмово повідомити адміністратора Системи у день отримання відповідного наказу.

Відповідно до п. 14 розділу Ш Положення, рішення про взаємозамінність державних виконавців приймає керівник органу державної виконавчої служби та вносить таку інформацію до системи.

Відповідно до п. 16 розділу ІІІ Положення, в разі незапланованої відсутності державного виконавця керівник органу державної виконавчої служби або його заступник до 10:00 першого дня його відсутності вносить до системи інформацію про необхідність передачі виконавчих проваджень іншому державному виконавцю. Державний виконавець за допомогою системи приймає всі незавершені виконавчі провадження відсутнього державного виконавця відповідно до взаємозамінності, про що системою формується акт. В день виходу (до 10:00) на роботу державного виконавця керівник органу державної виконавчої служби або його заступник вносить до системи відповідну інформацію. Виконавчі провадження, які передавалися іншому державному виконавцю, повертаються державному виконавцю, про що система формує акт. На період своєї відсутності державний виконавець не має права користуватися системою.

Відповідно до п. 18 розділу III Положення, передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого у випадках, передбачених пунктами 15, 16 цього розділу, оформлюється дорученням керівника органу державної виконавчої служби.

Отже, нормами Положення не передбачено обов`язку оформлення відповідним документом факт зміни обліку в Системі виконавчого документу за державним виконавцем відповідно до взаємозамінності. Натомість, інформацію про виконавця, який веде виконавче провадження, сторона виконавчого провадження може отримати шляхом доступу до інформації Системи в порядку, передбаченому в п. 2 розділу VI Положення.

При цьому, виконання вимоги п. 16 розділу ІІІ Положення станом на 25.02.2022 було неможливим, оскільки з початком дії в Україні воєнного стану робота автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - «АСВП») була зупинена. Державне підприємство «Національні інформаційні системи» тимчасово заблокувало доступ до АСВП та Єдиного реєстру боржників для недопущення будь-яких несанкціонованих дій з інформацією, що міститься в зазначених реєстрах. Зупинення роботи реєстрів, в свою чергу, зупинило здійснення державними та приватними виконавцями виконавчих дій.

Наказом Міністерство юстиції України від 04.04.2022 № 1310/5 «Деякі питання доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру приватних виконавців України у період воєнного стану» врегульовано питання підключення виконавців до АСВП в умовах воєнного стану.

Пунктом другим вказаного Наказу визначено, що працівникам органів державної виконавчої служби доступ до АСВП припиняється та відновлюється адміністратором автоматизованої системи виконавчого провадження на підставі письмового повідомлення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Письмове повідомлення готується на підставі пропозицій начальників управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України.

Як зазначає представник ВДВС, державним виконавцям та начальнику Відділу тривалий час було припинено доступ до АСВП, з огляду на що не було можливості вчасно внести інформацію про необхідність передачі виконавчих проваджень державного виконавця Демянко О. С. іншому державному виконавцю. Після відновлення працівникам Відділу доступу до АСВП начальником Відділу було внесено до графіку взаємозамінності державних виконавців в АСВП зміни та зазначено, що державного виконавця Демянко О. С. у разі її відсутності замінює державний виконавець Твердохліб Д.П. 09 вересня 2022 року державним виконавцем Твердохліб Д. П. за письмовим дорученням начальника Відділу Філончук Д. П. від 09 вересня 2022 року згідно сформованого системою акта прийому-передачі незавершених виконавчих проваджень між державними виконавцями було прийнято до виконання незавершені виконавчі провадження державного виконавця Демянко О. С.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні має містити викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

В даному випадку в матеріалах скарги відсутні відомості про те, яке саме право ОСОБА_1 та яким чином порушують постанова про передачу виконавчого провадження від 11 січня 2020 року, постанова про прийняття виконавчого провадження від 11 січня 2020 року, постанови про арешт коштів боржника від 19 лютого 2020 року, 05 вересня 2022 року та 15 лютого 2023 року, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04 серпня 2020 року та 16 серпня 2021 року та які негативні наслідки для нього настали у зв`язку із їх прийняттям.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в діях державних виконавців виконавця не вбачається жодних порушень норм чинного законодавства, оскаржувані постанови винесені з дотриманням положень ЗУ «Про виконавче провадження», а в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази протилежного.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 77, 447, 451, 453 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Приморського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Твердохліб Дар`я Петрівна, ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.С. Федоріщев