ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3906/22
Провадження № 2-о/210/12/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 квітня 2023 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

секретаря судового засідання Печарник В.О.

за участі:

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Маркоза Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області Довгинцівсько-Металургійний відділ у місті Кривому Розі про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що у зв`язку з тим, що у 2016 році відбулася реформа системи реєстрації в Україні, Державна міграційна служба не володіє актуальною інформацією про зареєстрованих осіб. Законодавством на теперішній час не визначено орган, який зберігає дані про зареєстрованих (прописаних) на 1991 рік осіб та відповідає за їх збереження. Наявні архівні документи не передавалися на постійне зберігання до державних архівів України або територіальних органів ДМС. З огляду на перелік документів, визначених Порядком, необхідно при подачі заяв про встановлення, оформлення належності гдо громадянства України, оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням одним із документів є рішення суду про встановлення юридичного факту проживання (постійного проживання) на території України станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту проживання (постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року).

В судовому засіданні представник заявника адвокат Новак А. М. підтримав заяву, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Маркоза Н.О. надав пояснення згідно заяви.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 , виданий Дзержинським РАЦС м. Кривого Рогу (а.с. 5).

28.05.1976 року ОСОБА_2 документований паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року серія НОМЕР_2 , виданий Верхньодніпровським РВ КМУДніпропетровської області. Однак, як встановлено в судовому засіданні, паспорт заявником було втрачено (а.с. 11).

Звернувшись у вересні 2021 року до Довгинцівсько - Металургійного відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою щодо документування паспортом громадянина України, заявнику було роз`яснено наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України Про громадянство України від 18.01.2001 року визначено коло осіб, які є громадянами України: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України ; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України"Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

У зв`язку з тим, що у 2016 році відбулася реформа системи реєстрації в Україні, Державна міграційна служба не володіє актуальною інформацією про зареєстрованих осіб. Законодавством на теперішній час не визначено орган, який зберігає дані про зареєстрованих (прописаних) на 1991 рік осіб та відповідає за їх збереження. Наявні архівні документи не передавалися на постійне зберігання до державних архівів України або територіальних органів ДМС. З огляду на перелік документів, визначених Порядком, необхідно при подачі заяв про встановлення, оформлення належності гдо громадянства України, оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням одним із документів є рішення суду про встановлення юридичного факту проживання (постійного проживання) на території України станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту проживання (постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року). (а.с. 11)

Станом на 24.08.1991 року ОСОБА_2 проживав на території України та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається з талону зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання, оформлений 22.10.2012 року, ОСОБА_2 12.04.1996 року буз знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На даний час він не перебуває на обліку. (а.с. 14)

Відповідно до вироку Дзержинського районного народного суду від 07.08.1991 року, що набрав законної сили 21.08.1991 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 229 - 6 ч.1 КК УРСР і призначено покарання у вигляді 1 року та 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 25 - 1 КК УРСР йому призначене покарання у вигляді умовного строку з обов`язковим залученням засудженого на весь термін призначеного покарання до праці в місцях, визначених органами відповідальними за виконання вироку. Відповідно до вказаного вироку, строк покарання зарахований з моменту його затримання з 19.04.1991 року. (а.с. 6-8)

Згідно вище вказаного, суд доходить до висновку, що станом на 24.08.1991 року ОСОБА_2 проживав на території України, так як відбував покарання за вироком Дзержинського районного народного суду від 07.08.1991 року.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України»(13.11.1991) проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України.

Пунктами 7, 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом ПрезидентаУкраїни від 27.03.2001 № 215встановлено, що громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

Вразі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається рішення суду.

Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України»- паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України, йому попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Докази, що підтверджують вказані обставини (в копіях): свідоцтво про народження ОСОБА_2 , НОМЕР_1 , вирок Дзержинського районного народного суду від 07.08.1991 року відносно ОСОБА_2 , талон зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання ОСОБА_2 від 22.10.2012 року, відповідь ГУДМС у Дніпропетровській області Довгинцівсько Металургійний відділ у місті Кривому Розі від 24.09.2021 року на заяву ОСОБА_2 , довідки про звільнення ОСОБА_2 , акт про фактичне місце проживання.

Оскільки, для заявника юридичне значення має встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року, при цьому встановлення такого факту надасть можливість заявнику на законних підставах отримати паспорт громадянина України, в порядку п. 1, 2 ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України», а письмовими матеріалами справи повністю підтверджуються викладені обставини, викладені заявником обґрунтування доведені, а отже суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-261, 293-294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області Довгинцівсько-Металургійний відділ у місті Кривому Розі про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України, тобто станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Суддя: В. Є. Сільченко