Справа № 496/1434/19
Провадження № 2/496/108/23
У Х В А Л А

03 березня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, 05.02.2021 року збільшивши позовні вимоги (том 1 а.с.243-244), та просить стягнути з відповідачки на свою користь інфляційні втрати у розмірі 35298,40 грн., 3% річних у розмірі 10237,47 грн. та судовий збір у розмірі 768,40 грн, посилаючись на те, що відповідачка з 01.02.2016 року по 02.02.2021 року не виконала рішення Апеляційного суду Одеської області від 13.03.2015 року по справі №2-1821/11, а саме не сплатила йому стягнуту вказаним судовим рішенням грошову суму у розмірі 68172 грн у якості компенсації витрачених ним коштів на будівництво та реконструкцію будинку, що відбувалось під час їхнього перебування у шлюбі,а тому вважає, що у нього виникло право вимоги стягнення з неї інфляційних втрат та 3% річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

15.06.2021 року від відповідачки до суду вдруге надійшла зустрічна позовна заява про стягнення вартості безпідставно набутого майна за нововиявленими обставинами, в якій вона просить: зменшити розмір судового збору або розстрочити; відмовити позивачу у позовних вимогах у повному обсязі; стягнути з ОСОБА_1 на свою користь частку вартості будівельних матеріалів спірного майна у розмірі 68172,0 грн, як безпідставно набраного апеляційним рішенням від 13.03.2015 р. по справі №22-ц/785/8625/13 (№2-1821/11); стягнути з ОСОБА_1 на свою користь інфляційні втрати у розмірі 62453,36 грн за період з 01.04.2015 року по 31.05.2021 року, 3% річних у розмірі 12718,65 грн за період з 01.04.2015 року по 31.05.2021 року та суму судового збору у розмірі 850,0 грн, посилаючись на те, що позивач, отримавши 13.03.2015 року по рішенню апеляційного суду Одеської області суму грошей у розмірі 68172,0 грн, стягнутих з неї у якості компенсації витрачених на будівництво та реконструкцію будинку, якби за час шлюбу подружжя, за адресою: АДРЕСА_1 , а також отримавши по рішенню апеляційного суду Одеської області від 27.10.2016 року по справі №496/800/16-ц на ці 69172,0 грн неустойки інфляційні та 3% річних за 2015, 2016 роки у розмірі 15591 грн 96 коп., яке набрало законну силу, фактично безпідставно набув майно у розмірі (68172,0+15591,0)=83763 грн 96 коп., на яке він не має законного права. За таких обставин, ОСОБА_2 вважає, що сума у розмірі 68172,0 грн безпідставно набраного майна позивачем ОСОБА_1 апеляційним рішенням від 13.03.2015 року по справі №22-ц/785/8625/13 (№2-1821/11) має бути повернута їй з відшкодуванням його вартості, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна, тобто з урахуванням інфляційних втрат і 3% річних та відшкодування завданої власнику майна матеріальної і моральної шкоди. За її підрахунками загальний розмір повернення інфляційних втрат з безпідставно набраного майна позивачем в сумі 68172,0 грн за період з 01.04.2015 року по 01.05.2021 року складає 62453 грн 36 коп., а 3% річних за період з 01.04.2015 року по 31.05.2021 року складає 12718 грн 65 коп. Таким чином, на думку відповідачки, позивач на даний час безпідставно збагатився на суму 68172,0 грн, а тому на підставі ст. 22, ч. ч.1-3 ст. 386 та 1213 ЦК України він має повернути їй в натурі безпідставно набуте майно або відшкодувати його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна з урахуванням індексів інфляції та 3% річних за період з 01.04.2015 року по 31.05.2021 року у загальному розмірі 143351 грн 01 коп.

Крім того, відповідачка, посилаючись на те, що вона є малозабезпеченою людиною, оскільки отримує мінімальний розмір пенсії та має заборгованість по газопостачанню, просить на підставі ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» зменшити розмір судового збору.

Разом з зустрічною позовною заявою про стягнення вартості безпідставно набутого майна за нововиявленими обставинами, від відповідачки до суду надійшли наступні клопотання: клопотання про повернення їй 50% судового збору по зустрічному позову на підставі визнання зустрічних вимог позивачем ОСОБА_1 ; клопотання про приєднання третьою особою ОСОБА_3 ; клопотання про призначення судової додаткової будівельно-технічної експертизи.

05.07.2021 року від третьої особи, яка заявляє свої вимоги відносно спірного майна, ОСОБА_3 до суду надійшла позовна заява, в якій вона просить: прийняти цю позовну заяву, розглянути та приєднати до справи; зменшити розмір судового збору або розстрочити; визнати безпідставно набраними подружжям Трубецьких частку вартості проведених робіт по добудові надвірних споруд та веранди-1 на суму у розмірі 136344,0 грн робіт зроблених у 1990 році, ще до укладення договору купівлі-продажу 05.07.1005 р. домоволодіння ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ); стягнути з ОСОБА_1 на її користь частку спірного майна вартості будівельних матеріалів проведених робіт по добудові надвірних споруд та веранди-1 до будинку у розмірі 68172,0 грн з урахуванням на них коефіцієнтів індексів інфляції 64161,62 грн та 3% річних за період з 01.01.2015 р. по 31.05.2020 рік у розмірі 12718,65 грн, все у сумі є 145052,27 грн, як безпідставно набране майно рішенням Біляївського районного суду від 08.05.2018 року по справі №496/967/16-ц за позовом ОСОБА_1 до неї при перегляді частково рішення апеляційного суду від 13.03.2013 року по справі №22-ц/785/8625/13 (№2-1821/11); стягнути з ОСОБА_2 на її користь частку спірного майна вартості будівельних матеріалів проведених робіт по добудові надвірних споруд та веранди-1 до будинку у розмірі 68172,0 грн з урахуванням на них коефіцієнтів індексів інфляції 64161,62 грн та 3% річних за період з 01.01.2015 року по 31.05.2020 рік у розмірі 12718,65 грн, все у сумі є 145052,27 грн, як безпідставно набране майно рішенням Біляївського районного суду від 08.05.2018 року по справі №496/967/16-ц за позовом ОСОБА_1 до неї при перегляді частково рішення апеляційного суду від 13.03.2013 року по справі №22-ц/785/8625/13 (№2-1821/11); стягнути з ОСОБА_1 на її користь частку сплаченого нею судового збору за подання позову; стягнути з ОСОБА_2 на її користь частку сплаченого нею судового збору за подання позову; відмовити позивачу ОСОБА_1 у позовних вимогах у повному обсязі та задовольнити вимоги відповідачки ОСОБА_2 , посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безпідставно набули спірне майно у розмірі 190185,0 грн рішенням від 08.05.2018 року по справі №496/967/16-ц, яке переглянуло рішення апеляційного суду від 13.03.2015 року по справі №22-ц/785/8625/13 (№2-1821/11), по якому ці гроші належали їй, ОСОБА_3 , а тому необхідно скасувати рішення від 08.05.2018 року по справі №496/967/16-ц та прийняти нове рішення, а саме повернути їй усі гроші, що були з неї стягнуті на користь подружжя Трубецьких. Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безпідставно збагатилися кожний на суму 68172,0 грн, а тому на підставі ст. 22, ч. ч. 1-3 ст. 386 та ст. 1213 ЦК України мають повернути їй в натурі безпідставно набуте ними майно або відшкодувати його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна з урахуванням індексів інфляції та 3% річних за період з 01.04.2015 року по 31.05.2021 року у загальному розмірі 145052 грн 27 коп. Крім того, ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вона має багатодітну родину, просить на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» зменшити або розстрочити розмір судового збору.

13.07.2021 року від відповідачки до суду надійшла заява про надання доказів про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви від 15.06.2021 року, яке мотивоване тим, що 10-денний строк подання нею зустрічної позовної заяви про стягнення вартості безпідставно набутого майна за нововиявленими обставинами вважається не пропущеним, оскільки з 01.06.2021 року по 25.06.2021 року вона знаходилась на санітарно-курортному лікуванні, що є поважною причиною, а з 17.02.2021 року по 12.05.2021 року це порушення судді, канцелярії суду та пошти.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явились, а в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялись про день проведення підготовчого судового засідання належним чином, про що свідчать довідки про доставку СМС-повідомлення та електронного листа на офіційну електронну адресу представника.

Згідно положень ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі, а тому суд вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності відповідачки та її представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21.06.2013 року, ухваленим по цивільній справі №2-1821/11 позов ОСОБА_1 задоволено стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість майна, а саме будівельних матеріалів (домоволодіння) у сумі 591892 грн, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.03.2015 року вказане рішення Біляївського районного суду Одеської області змінено в частині суми стягуваних коштів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 68172 грн в якості компенсації частки грошей, втрачених ОСОБА_1 на будівництво та реконструкцію будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що відбувались під час перебування ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 13.03.2015 року.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2016 року, ухваленим по цивільній справі №496/800/16-ц ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.10.2016 року вказане рішення Біляївського районного суду Одеської області було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних задоволено частково стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 13777 грн та три проценти річних у сумі 1814 грн, в решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1157 грн 52 коп. Рішення апеляційної інстанції набрало законної сили 27.10.2016 року.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 08.05.2018 року, ухваленим по цивільній справі №496/967/16-ц, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості безпідставно набутого майна задоволено частково стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 95092,75 грн; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 950,93 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Позовні вимоги третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про стягнення вартості безпідставно набутого майна, матеріальної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 95092,75 грн; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 475,46 грн. Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області повернути ОСОБА_2 50 відсотків від сплаченого нею судового збору у сумі 475,46 грн. В частині позовних вимог про зобов`язання КП «Бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» Одеської міської ради в технічному паспорті від 16.01.2014 року, відкоректованому 21.08.2015 року внести інформацію про те, що на підставі п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури і житлової політики України від 10.07.2001 року за №582/5773 (зі змінами і доповненнями №2 (z0113-13) від 08.01.2013 року така мала архітектурна споруда, як вбиральня під літ. «Б» з розряду «самочинне будівництво» перейшла в статус тимчасової споруди, такої як тротуар, паркан, цистерна, які обслуговують основу споруду-будинок, тому на даний момент споруда «вбиральня» не відображається «самочинним будівництвом», про стягнення з КП «Бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» Одеської міської ради на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди у розмірі 156552,25 грн, про повернення ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 52184,75 грн в якості компенсації витрачених грошових коштів на будівництво, безпідставно стягнутих з неї на користь ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 1212, ч. 2 ст. 1213 ЦК України відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 21.05.2020 року вказане рішення Біляївського районного суду Одеської області залишено без змін. Постановою Верховного суду від 24.02.2021 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08.05.2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21.05.2020 року залишено без змін.

Зі змісту зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 про стягнення вартості безпідставно набутого майна за нововиявленими обставинами, так само зі змісту позовної заяви третьої особи, яка заявляє свої вимоги відносно спірного майна, ОСОБА_3 вбачається, що вони, не погоджуючись із вищевказаними рішеннями судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, викладають обставини придбання, добудови та реконструкції подружжям Трубецьких житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , які вже досліджувались судами різних інстанцій в рамках розгляду двох цивільних справ, за результатом розгляду яких ухвалені відповідні судові рішення, які, на думку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підлягають перегляду за нововиявленими обставинами на підставі невідповідності дійсності встановлених обставин у новому технічному паспорті від 14.04.2021 року, який ОСОБА_2 отримала 24.05.2021 року. Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово наголошують на тому, що ОСОБА_1 безпідставно отримав грошові кошти за судовими рішеннями, а тому він повинен їм їх повернути вже зі сплатою неустойки (інфляційних втрат та 3% річних).

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , подавши зустрічну та позовну заяви, фактично мають на меті спростувати встановлені судовими рішеннями обставини та переглянути їх за нововиявленими обставинами.

Судом, при здійсненні огляду Єдиного державного реєстру судових рішень, було виявлено ряд ухвал, постановлених за результатом розгляду заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд рішень за нововиявленими обставинами.

Так, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.08.2018 року (справа №2-1821/11) заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 13.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області про стягнення коштів залишено без розгляду.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23.12.2021 року (справа №496/967/16-ц) заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08.05.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості безпідставно набутого майна та за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про стягнення вартості безпідставно набутого майна, матеріальної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Судом встановлено, що рішення суду першої інстанції, ухвалені за результатом розгляду спорів колишнього подружжя Трубецьких, так само ОСОБА_1 та його пасербиці ОСОБА_3 , які переглядались судами апеляційної та касаційної інстанцій, набрали законної сили. Даними судовими рішеннями було стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, які ОСОБА_2 у своєму зустрічному позові та ОСОБА_3 у своїй позовній заяві просять стягнути з ОСОБА_1 вже на свою користь, посилаючись на неправомірність їх набуття останнім за рахунок спільного майна подружжя, тобто вимоги останніх випливають із того ж самого предмету спору та між тими самими сторонами, який вже був вирішений судами та з цього приводу є відповідні рішення, які набрали законної сили. Заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , подані в рамках цивільних справ №2-1821/11 та №496/967/16-ц, ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій залишені без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, а статтею 195 вказаного Кодексу встановлено, що положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки у судовому порядку були встановлені обставини набуття подружжям Трубецьких спільного нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у якості компенсації за будівництво якого з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти, що, на їх думку, незаконно, у своїх заявах вони фактично просять розглянути інші вимоги та інші підстави позову, які не є предметом розгляду даної цивільної справи, посилаючись, нібито, на нововиявлені обставини, що також вже оцінювалось судами першої та апеляційної інстанції на предмет можливості їх розгляду, про що були постановлені відповідні ухвали, якими такі заяви залишені без розгляду, а тому у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно набутого майна за нововиявленими обставинами, так само і позовної заяви третьої особи, яка заявляє свої вимоги відносно спірного майна, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання безпідставно набраними подружжям Трубецьких частки вартості проведених робіт по добудові надвірних споруд та веранди, стягнення частки вартості спірного майна з урахуванням на них коефіцієнтів індексів інфляції та 3% річних, слід відмовити.

Більш того, ОСОБА_3 взагалі не є учасником даної цивільної справи, предметом спору у якій є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та 3% відсотків річних, нарахованих на суму грошових коштів, стягнутих судовим рішенням, а тому суд вважає, що рішення по даній справі, ніяким чином не вплине на її права та обов`язки, як власника частини житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки клопотання ОСОБА_2 про повернення їй 50% судового збору по зустрічному позову на підставі визнання зустрічних вимог позивачем ОСОБА_1 , про приєднання третьою особою ОСОБА_3 та про призначення судової додаткової будівельно-технічної експертизи подані в межах розгляду зустрічної позовної заяви про стягнення вартості безпідставно набутого майна за нововиявленими обставинами, тобто мають похідний характер від вирішення питання по суті, приймаючи до уваги те, що у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено, а тому вони підлягають залишенню без розгляду.

Статтею 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

За змістом п. п. 4, 10, 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання, зокрема, про вступ у справу інших осіб, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше, вирішує заяви та клопотання учасників справи, а також призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 52, 197, 193, 196-198, 200, 423, 260-261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно набутого майна за нововиявленими обставинами відмовити.

У прийнятті позовної заяви третьої особи, яка заявляє свої вимоги відносно спірного майна, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання безпідставно набраними подружжям Трубецьких частки вартості проведених робіт по добудові надвірних споруд та веранди, стягнення частки вартості спірного майна з урахуванням на них коефіцієнтів індексів інфляції та 3% річних відмовити.

Клопотання ОСОБА_2 про повернення 50% судового збору по зустрічному позову на підставі визнання зустрічних вимог позивачем ОСОБА_1 , про приєднання третьою особою ОСОБА_3 та про призначення судової додаткової будівельно-технічної експертизи залишити без розгляду.

Закрити підготовче провадження та призначити до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних на 23 червня 2023 року о 14 год 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.О. Пендюра