УХВАЛА

18 липня 2023 року Рівненський міський суд

Рівненської області в особі судді Ковальова І.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд 10 липня 2023 року з позовом до ПрАТ «Рівнеобленерго» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання поновити електропостачання, стягнення моральної шкоди звернувся ОСОБА_1 .

У своїй позовній заяві позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору; визнати дії відповідача щодо повного припинення електропостачання від мережі електропостачання споживачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 протиправними; зобов`язати поновити повне електропостачання від мережі електропостачання споживачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на його користь 844682 грн. 40 коп. на відшкодування моральної шкоди, що завдана протиправними діями відповідача по повному припиненню електропостачання.

11 липня 2023 року вказана цивільна справа була передана у провадження судді Ковальова І.М.

Ухвалою Рівненського міського суду від 13 липня 2023 року позовну заяву позивача залишено без руху та надано термін протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху виконати недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду.

Копію ухвали суду про залишення позову без руху негайно була направлена позивачу по справі за адресою, зазначеною ним у позовній заяві.

Станом на 18 липня 2023 року викладені в ухвалі суду недоліки позивачем усунуто не було.

При подачі позовної заяви позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд заборонити ПрАТ «Рівнеобленерго» вчиняти дії щодо повного або часткового припинення постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 до набрання чинності рішенням у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, заявлені заходи забезпечення позову за змістом є тотожними із позовними вимогами, що суперечить ч.10 ст.150 ЦПК України.

Такий вид забезпечення позову ініційований позивачем фактично є вирішенням позовних вимог поза межами судового засідання без встановлення обставин та ухвалення рішення по справі, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Враховуючи викладене, необґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,293,294 ЦПК України,

суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №569/12397/23 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов