Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/748/21
Провадження № 2/945/181/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна Біржа «Сангай», про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визначення частки нерухомого майна у праві спільної сумісної власності, -

встановив:

11 травня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна Біржа «Сангай», про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визначення частки нерухомого майна у праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 21 червня 1999 року між нею, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , від імені якої діяв ОСОБА_5 , на Товарній Біржі "Сангай" укладено Договір № 32 купівлі - продажу нерухомого майна, а саме - житлового будинку АДРЕСА_1 .

На підставі рішення виконавчого комітету Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 30 липня 2013 року № 128 нумерація житлового будинку АДРЕСА_1 , змінена на АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказувала на те, що співвласник вказаного вище житлового будинку ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_4 заповідала, належну їй частку житлового будинку АДРЕСА_2 , своєму сину ОСОБА_5 . ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем ОСОБА_5 , згідно з положеннями ст. 1261 Цивільного кодексу України, є його рідний син, відповідач у справі, ОСОБА_3 .

Оскільки спірний договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений між позивачем ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , від імені якої діяв ОСОБА_5 , не був посвідчений нотаріально, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати зазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним і визначити, що її частка у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , складає 1/2 частки.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2021 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна Біржа «Сангай», про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визначення частки нерухомого майна у праві спільної сумісної власності. Постановлено разглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2021 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, при цьому 13 липня 2021 року подала на адресу суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин; відзив не подала.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, при цьому 24 вересня 2021 року його представник ОСОБА_6 подав на адресу суду заяву, у якій проти позову не заперечував і просив проводити розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_3 .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарної Біржі «Сангай», належним чином повідомленої про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив таке:

21 червня 1999 року між ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_2 , і ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , укладено Договір купівлі - продажу нерухомого майна - будинку АДРЕСА_1 .

Вказаний договір купівлі - продажу нерухомого майна укладений і зареєстрований на Товарній Біржі "Сангай" у "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за № 350, без подальшого нотаріального посвідчення, про що зазначено в договорі (а. с. 9).

07 липня 1999 року, на підставі зазначеного вище договору купівлі - продажу, за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації зареєстроване право власності на придбане ними домоволодіння - реєстровий номер 73 (а. с. 10).

На підставі рішення виконавчого комітету Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 30 липня 2013 року № 128 нумерація житлового будинку АДРЕСА_1 , змінена на АДРЕСА_1 (а. с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла у віці 80 років в селі Шурине, Миколаївського району Миколаївскої області (а. с. 15).

Відповідно до копії Заповіту, складеного 17 січня 2006 року у селі Безводне, Миколаївського району Миколаївської області, посвідченого секретарем Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_4 заповідала належну їй на праві власності частину житлового будинку, з частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 своєму сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер у віці 55 років у місті Миколаєві Миколаївскої області (а. с. 17).

З копії спадкової справи № 34/213 щодо майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведеної Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, наданої на запит суду, слідує, що усю спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв його син, відповідач у справі, ОСОБА_3 (а. с. 76 - 81).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про товарну біржу" (далі - Закон) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Відповідно до ст. 2 Закону Товарна біржа здійснює свою діяльність за принципами: рівноправності учасників біржових торгів; застосування вільних (ринкових) цін; публічного проведення біржових торгів.

Згідно з положеннями ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли 21 червня 1999 року, для їх врегулювання застосуванню підлягає Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), чинного на момент виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі - продажу, зареєстрованих на біржі.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України 2004 року, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_2 , і ОСОБА_4 та ОСОБА_1 при укладенні договору, дійшли взаємної згоди за всіма його істотними умовами та виконали свої зобов`язання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі - продажу нерухомого майна.

Обставин, що спростовують цей факт у судовому засіданні не виявлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає вимогу позивача, в частині визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог про визначення частки нерухомого майна у праві спільної сумісної власності, суд дійшов такого.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд вважає, що звернення позивача до суду з вимогою про визначення частки нерухомого майна у праві спільної сумісної власності, є передчасною, оскільки право позивача в цій частині не порушено і позивач не втратив можливості реалізації свого права в цій частині, у позасудовому порядку.

З огляду на викладене вище, в частині вимог про визначення частки нерухомого майна у праві спільної сумісної власності, слід відмовити.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В матеріалах справи міститься квитанція № 0.0..1 від 21 квітня 2021 року, з якої слідує, що 21 квітня 2021 року ОСОБА_1 при поданні позовної заяви до суду, сплачено судовий збір у розмірі 1816 грн. (а. с. 1).

Отже з відповідачів на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. (454 грн. з відповідача ОСОБА_2 та 454 грн. ОСОБА_3 ), за вимогу про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним.

Іншу частину судового збору, у розмірі 908 грн., понесену позивачем за вимогу про визначення частки нерухомого майна у праві спільної сумісної власності та документально підтверджену, суд відносить на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141 ст. ст. 258, 259, ст. 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна Біржа «Сангай», про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визначення частки нерухомого майна у праві спільної сумісної власності, - задовольнити частково.

Визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_3 , укладений 21 червня 1999 року між ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_2 , і ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований на Товарній Біржі "Сангай" у "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за № 350, - дійсним.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Нова Одеса Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 454 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Миколаїв (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ; паспорт серії НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Нова Одеса Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова