Єдиний унікальний номер 725/6888/22
Номер провадження 2/725/906/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

та представника відповідача Бацей Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа Другий відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого згідно останньої редакції позовної заяви посилалась на наступні обставини.

Так, вона є пенсіонером за віком та на підставі її заяви щодо отримання пенсії відповідачем було відкрито рахунок НОМЕР_1 . У травні 2021 року вона припинила свою діяльність як ФОП та вказаний рахунок використовувала виключно для отримання пенсії, яка з моменту припинення підприємницької діяльності, є єдиним джерелом її доходу.

В подальшому вказаний рахунок було закрито зі списанням з нього грошових коштів в сумі 4392,52 грн. та при зверненні до банку вона дізналась, що на відповідний рахунок накладено арешт на підставі постанови від 20.06.2022року державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Горюк В.І. При зверненні до виконавчої служби їй було роз`яснено, що банк не повідомляв державного виконавця про спеціальний режим коштів боржника та не повертав виконавцю постанову без виконання, хоча це є прямим обов`язком банка.

Вказувала на те, що на виконанні в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області перебуває постанова від 21.05.2021 року Другого відділу ДВС у м. Чернівці року (ВП № 59253011) щодо проведення стягнення з її пенсії за якою проводиться відрахування в розмірі 20% щомісячно, при цьому Згідно Закону України від 15.03.2022 року № 2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України звернення стягнення на пенсію припинено.

Зазначала, що банком порушено її права, оскільки саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважає, що е виконання відповідачем вимог закону про повернення постанови про арешт привело до позбавлення її пенсійних коштів, що спричинило матеріальну шкоду незаконними діями AT КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом та, посилаючись на норми матеріального права, просила визнати незаконними дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо блокування коштів по картковому рахунку НОМЕР_1 , стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 4392,52 грн. та судові витрати в розмірі 2000 грн.

На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що банк може відкрити фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат або ж фізична особа може використовувати для цих цілей будь-який інший власний рахунок. При цьому, клієнт банку зобов`язаний під час відкриття окремого рахунку в заяві про відкриття поточного рахунку у рядку "Додаткова інформація" -зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.

Натомість, пенсійний рахунок позивача нормативно не визначений як рахунок із спеціальним режимом використання, а є звичайними поточним рахунком та банківське законодавство не містить визначення такого виду рахунків як «пенсійний».

Крім того, як слідує з виписки по рахунку позивача наявні нецільові зарахування коштів, тобто надходження коштів від третіх осіб (не від Пенсійного фонду, не соціальні виплати). Виписка, як первинний документ бухгалтерського обліку, підтверджує виконання операцій за день є підтвердження того, що рахунок позивача використовується не тільки для отримання пенсії.

З урахуванням вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України "Про банкні банківську діяльність" зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та у разі надходження до Банку платіжної вимоги від виконавця, Банк повинен її виконати та списати кошти з рахунку клієнта.

Таким чином, вважає, що діями банку права позивача не порушені.

Також, до суду надійшли письмові пояснення третьої особи в яких представник виконавчої служби заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вважає, що даний спір слід розглядати за правилами адміністративного судочинства з огляду на те, що позивач вважає неправомірними дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП №59253011 в частині списання 4392,52 грн по рахунку в AT КБ «ПриватБанк» IBAN № НОМЕР_2 .

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.02.2023 року в задоволенні заяви представника третьої особи про закриття провадження у справі відмовлено.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в її інтересах діяв представник, який позов підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у новій редакції позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала суду пояснення аналогічні змісту відзиву.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, за наслідками розгляду справи встановлено, що на примусовому виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження ВП № 59253011 з примусового виконання постанови № 383/40800/18 від 05.10.2018 року виданої Чернівецькою митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 1816059,39 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження головним державним виконавцем Горюк В.І. винесено постанову від 20.06.2022 року про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на усі відкриті рахунки боржника (а/с 52, 53).

Крім того, згідно виписки по депозитному рахунку ВДВС за 24.08.2022 року в рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем направлено платіжне доручення для списання з рахунку в AT КБ «ПриватБанк» IBAN № НОМЕР_2 заборгованості згідно вищезазначеного виконавчого документа та на виконання вказаного платіжного доручення списано 4392,52 грн. (а/с 60).

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій платіжний доручень вказані кошти в сумі 4392,52 грн. були розподілені державним виконавцем на цілі виконавчого провадження (а/с 61, 62).

За змістом п. 9.4, п. 9.6, 9.9, 9.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 банк, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі - рахунок) клієнта, уживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів після отримання документа про арешт коштів. Під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта. Кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. У разі надходження до банку платіжної вимоги/інкасовою доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Згідно пункту 1.39 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» списання примусове, це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

За наслідками розгляду справи встановлено, що у позивача є відкритий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на який банком було накладено арешт на виконання постанови головного державного виконавця Другого ВДВС у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 20.06.2022 року про арешт коштів боржника, а також з вказаного рахунку були списані кошти в сумі 4392,52 грн. на підставі платіжного доручення державного виконавця.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вважала неправомірними дії банку з тих підстав, що на вказаний рахунок надходить її пенсія, що є єдиним джерелом її доходу, а тому банк не мав права арештовувати такий рахунок та списувати з нього кошти та зобов`язаний був повідомити державного виконавця про спеціальний режим використання вказаного рахунку, натомість з такими доводами позивача погодитись не можна, з урахуванням наступного.

Так, представник банку у тексті відзиву та у своїх поясненнях в судовому засіданні зазначала, що відкритий позивачу рахунок № НОМЕР_2 не є рахунком із спеціальним режимом використання, оскільки використовується не лише для отримання пенсії, а також і для інших надходжень, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено виписку щодо руху коштів по казаному рахунку.

З вказано виписки вбачається, що на рахунок № НОМЕР_2 за період з 01.01.2020 року по 19.01.2023 року надходили не лише виплати з Пенсійного фонду, а також здійснювались грошові перекази від інших осіб (а/с 86-88).

Відповідно до частини першої, третьої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Частиною другою статті 1071 ЦК України визначено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

З встановлених судом обставин вбачається, що рахунок позивача, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі отримання пенсії. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати пенсії. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Крім того, банк, на який нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконав. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Отже, якщо арешт накладено на рахунок боржника, який є поточним, а не спеціальним, та використовується для зарахування різних надходжень, а не лише соціальних, зокрема пенсійних, то арешт може бути накладений на усі доступні кошти відповідно до постанови державного виконавця.

Виходячи із аналізу зазначених положень закону в сукупності із встановленими в судовому засіданні обставинами вбачається, що рахунок позивача не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Таким чином, встановивши, що вказаний рахунок позивача не належить до рахунків із спеціальним режимом використання, обмеження щодо звернення стягнення та накладення арешту на кошти на даному рахунку відсутні, а тому у відповідача були відсутні законні підстави для повернення постанови без виконання, тобто банк мав обов`язок виконати постанову про арешт коштів боржника, а також платіжне доручення про списання коштів, при цьому дотримання вимог п. 10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» в даному випадку покладається на державного виконавця.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 52, п. 10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження», ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.ст. 1066, 1071 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа Другий відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про захист прав споживача шляхом визнання незаконними дій щодо блокування руху коштів по картковому рахунку, стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України або в той самий строк безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 24.04.2023 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна