Справа № 2-10/2004
Провадження № 22-ц/801/1239/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бурденюк С.І.
Доповідач:Міхасішин І. В.
УХВАЛА

17 липня 2023 рокуСправа № 2-10/2004м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

судді - доповідача: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2004 року у справі за позовом прокурора Чернівецького району в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_10 про позбавлення батьківських прав,

встановив :

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2004 року позов прокурора Чернівецького району в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_10 про позбавлення батьківських прав - задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_10 від її неповнолітніх дітей ОСОБА_1 1988 року народження, ОСОБА_6 1990 року народження, ОСОБА_4 1992 року народження, ОСОБА_2 1992 року народження та ОСОБА_3 1996 року народження .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення отримали лише в 21 квітня 2023 року, в зв`язку з чим відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України вони мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31 травня 2023 року підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2004 року визнані неповажними, апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження указаного рішення.

22 червня 2023 року надійшла апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2004 року в якій зазначені аналогічні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, що і в апеляційних скаргах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

На виконання вимог ухвали апеляційного суду представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокатом Лука Тарасом Миколайовичем подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. В заяві вказані аналогічні підстави щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, що і зазначені в апеляційних скаргах, та просить суд визнати їх поважними.

Також зазначає, що відновлення строку необхідне скаржницям для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя, оскільки згідно оспорюваного рішення судом позбавлено матір батьківських прав щодо її п`яти дітей, що в свою чергу потягнуло негативні наслідки, а саме : втрачено особисті немайнові права, які наявні між матір`ю та її дітьми, втрачено майнові права, пов`язані із батьківством (материнством), а саме ОСОБА_10 на утримання від дітей, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, втрачено інші права, засновані на спорідненості з дітьми, втрачено право на спадкування, тощо.

Указані доводи вважає підставою для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Дослідивши доводи апеляційних скарг, заяву адвоката Луки Т.М. апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відсутні, з огляду на таке.

Частина 3 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року проголошує, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до п. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 р. держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Сімейний кодекс України від 10 січня 2002 року передбачає випадки, коли за захистом сімейних прав та інтересів дитини прокурор має право звертатися до суду. Зокрема прокурор має право звертатися до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним, якщо захисту потребують права та інтереси дитини (ст. 42 СК України); з позовом про позбавлення батьківських прав (ст. 165 СК України); з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав у разі безпосередньої загрози для життя або здоров`я дитини (ч. 2 ст. 170 СК України); з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним (ст. 240 СК України).

У частині 3 статі 56 ЦПК України (в редакції чинній на час вирішення справи) було передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами .

Отже, за цивільним процесуальним законодавством України, прокурор мав право звертатися до суду в інтересах дитини з позовом про захист її порушених прав виключно у випадках, визначених законом.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.

Статтею 165 СК визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Згідно із частиною 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою.

Тобто, дитина, яка досягла 14 років може бути учасником справи лише в якості позивача.

В іншому випадку дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Рішення суду першої інстанції від 06 лютого 2004 року, на яке подані апеляційні скарги, було ухвалено за позовом прокурора в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 (1888 р.н.), ОСОБА_6 ( 1990 р.н.), ОСОБА_4 (1992 н.н.), ОСОБА_2 (1992 р.н.) та ОСОБА_3 (1996 р.н.). Тобто, права, свободи та інтереси вказаних малолітніх дітей у цьому процесі представляв прокурор на законних підставах.

Згідно із статтею 101 ЦПК України (в редакції чинній на час вирішення справи) здатність особисто здійснювати свої права в суді та доручати ведення справи представникові (цивільна процесуальна дієздатність) належить громадянам, які досягли повноліття, а також юридичним особам.

Неповнолітні віком від п`ятнадцяти до вісімнадцяти років можуть виступати в суді особисто як сторона лише в справах, що виникають з угод, які вони вправі згідно з законом укладати самостійно, та в справах про відшкодування заподіяної ними шкоди. Притягнення до участі в таких справах батьків, усиновителів або піклувальників неповнолітніх для подання їм допомоги залежить від суду. Якщо справа виникає з угоди, на укладення якої неповнолітнім потрібна згода батьків, усиновителів або піклувальників, суд повинен притягти останніх до участі в справі для захисту інтересів неповнолітніх.

Права та охоронювані законом інтереси неповнолітніх, які не досягли п`ятнадцяти років, а також громадян, визнаних недієздатними внаслідок душевної хвороби чи недоумства або обмежено дієздатними внаслідок зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами, захищають в суді їх законні представники - батьки, усиновителі, опікуни чи піклувальники.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Згідно із частиною 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Випадків передбачених у пунктах 1 та 2 частини2 статті 358 ЦПК України апеляційним судом не встановлено, а тому, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин, враховуючи, що апеляційний суд визнає неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 358, 359, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати неповажними вказані представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокатом Лука Тарасом Миколайовичем у його заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі.

Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2004 року у справі за позовом прокурора Чернівецького району в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_10 про позбавлення батьківських прав.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. Міхасішин

Судді Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська