Справа № 576/1567/23
Провадження № 2/576/271/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 20 листопада 2009 року по 19 вересня 2022 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. За період шлюбу ними було набуто нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . Оскільки відповідач не визнає його право власності на половину цього спільного сумісного майна подружжя, то позивач просить суд визнати спільним сумісним майном подружжя квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 , визнавши за ним право власності на 1/2 її частину.

Ухвалою суду від 09 червня 2023 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Щодо заяви відповідача про слухання справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, то суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Так, відповідно до положень ч. ч. 5, 6 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

При цьому, суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів цілком достатньо для повного та всебічного встановлення обставин справи, а слухання справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, є недоцільним. Та обставина, що відповідачка надіслала іншій стороні проект мирової угоди, сама по собі не є підставою для проведення засідання з викликом сторін, оскільки відповідачкою не надано жодних даних, що позивач хоч якимось чином погоджується на укладання мирової угоди.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що з 20 листопада 2009 року по 19 вересня 2022 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Також встановлено, що 11 вересня 2015 року відповідач ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

А відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Хоча дану квартиру було зареєстровано лише на відповідача, однак факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2020 року по справі №462/518/18.

З наведеного слідує, що частки сторін у праві власності на спільне майно подружжя є рівними, тобто складають по 1/2 частині.

Так як право власності на спірне майно відповідач ОСОБА_2 набула у період шлюбу з позивачем, то відповіднодо вимог вищевказаних Законів, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача та визнати за позивачем право власності на спільне сумісне майно подружжя, а саме, частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідно, - на частину зазначеної квартири за відповідачем.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: 1800 грн. понесених позивачем витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви, та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., а всього підлягають стягненню 4800 грн..

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 178, 247, 274-279, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , проживаючим по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , зареєстрованою по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1800 грн. витрат по сплаті судового збору та 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон