ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/357/23 Номер провадження 22-ц/814/3580/23Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л.Г. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 квітня 2023 року, ухвалене суддею Шатіловою Л.Г., повний текст рішення складено - дата не вказана

у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту і процентів за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2023 року Відкрите акціонерное товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту і процентів за кредитним договором, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних та індекс інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за кредитним договором №230 к-смп від 05.10.2007 року у розмірі 7 603,68 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 648,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 05.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Полтавської філії, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №230 к-смп про надання кредиту у розмірі 20 000,00 грн. на строк з 05.10.2007 року по 01.10.2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 17,9% річних. Банк зобов`язувався на залишок простроченої заборгованості за кредитом процент нараховувати, виходячи із процентної ставки зазначеної у п.1.1., збільшеної на 1 процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (п.п. 3.1.10. кредитного договору). 23.06.2009 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області ухвалено рішення у справі №2-770/2009, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредиту на загальну суму 13 687,42 грн. та судові витрати 386,87 грн. Вказане рішення суду відповідачем у строки, встановлені для добровільного виконання, виконане не було і наразі рішення суду перебуває на виконанні в органах виконавчої служби. Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 7 603,68 грн., з яких заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та проценти за рішенням суду (3% річних) за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року (включно) становить 2 036,24 грн.; сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 (включно) становить 5 567,44 грн.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 квітня 2023 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту і процентів за кредитним договором - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач, як на підставу обґрунтування своїх вимог, посилається на рішення суду від 23.06.2009 року, яким з відповідача на його користь було стягнуто заборгованість по кредиту на загальну сум 13 687,42 грн. та судові витрати у розмірі 386,87 грн. Виконавчий лист по даному рішенню не перебуває на виконанні, оскільки був повернутий стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, а у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа було судом відмовлено. Як встановлено матеріалами справи, на виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л перебуває рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №2-1093/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованість згідно кредитного договору №230 к-смп від 05.10.2007 року в сумі 14 541,76 грн., що складається з: 4 879,14 грн. - заборгованості за процентами, 9 662,62 грн. - заборгованості по пені. Проте, вказане рішення суду не є основним (первісним) рішенням суду про задоволення вимог кредитора, яке будучи невиконаним боржником надавало б позивачу (кредитору) право на звернення до суду про стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту і процентів за кредитним договором. Тобто позивач, як на підставу задоволення своїх вимог посилається на рішення суду, яке не є основним рішенням про задоволення його вимог, як кредитора, а є лише похідним від основного рішення та не встановлює підстав для задоволення вимог позивача за вказаним позовом. Викладене позбавляє суд можливості належно застосувати до спірних правовідносин положення ст. 625 ЦК України та здійснити аналіз розрахунків за вимогами позивача і з`ясувати початок та закінчення періодів для їх проведення та базову суму (тіло боргу за основним рішенням суду), на яку слід здійснити такі розрахунки за вимогами позивача, тому прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дійсно мається два рішення суду у справах №2-770/2009, яким стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором на загальну суму 13 687,42 грн. та судових витрат 386,87 грн., та №2-1093/11, яким стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором на загальну суму 14 541,76 грн. Вказує, що судом першої інстанції встановлено, що рішення суду у вказаних справах відповідачем у строки, встановлені для добровільного виконання, виконані не були. Основною підставою відмови у задоволенні позову є те, що рішення суду у справі №2-1093/11 не є первісним рішенням суду про задоволення вимог кредитора, яке, будучи невиконаним боржником, надавало б банку право на звернення до суду про стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту і процентів за кредитним договором. Посилається на те, що Цивільним процесуальним кодексом України та іншими нормативними актами України не передбачено такого виду рішення як основне (первісне) чи похідне від основного рішення суду. Також суд не застосував та не надав належної оцінки поясненням та доводам позивача щодо необхідності застосування зазначених норм Закону при вирішенні даної справи. При цьому посилається на вимог ст.ст. 599, 1050, 625 ЦК України, також на постанову Верховного Суду у складі Великої Палати від 11.04.2018 року у справі №758/1303/15-ц та інші постанови Верховного Суду. Вказує, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, що виражене у триваючому невиконанні ним рішення суду від 23.06.2009 року у справі №2-770/2009 про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором №230 к-спм від 05.10.2007 року, то відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України відповідач зобов`язаний, окрім суми боргу, також сплатити 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 05.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», який є правонаступником за всіма правами та обов`язками Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №230 к-смп про надання кредиту в сумі 20 000,00 гривень на строк з 05.10.2007 року по 01.10.2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 17,9% річних (а.с. 5-7).

23.06.2009 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області ухвалене рішення у справі №2-770/2009 про задоволення позовних вимог банку, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредиту на загальну суму 13 687,42 грн. та судові витрати 386,87 грн., а всього 14 074,29 грн. (а.с. 8).

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні перебувають: - ВП №66333636 виконавчий лист від 02.03.2012 року №2-1093/2011 про стягнення з ОСОБА_1 201,15 грн. судових витрат; - ВП №66333813 виконавчий лист від 02.03.2012 року №2-1093/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості згідно кредитного договору №230 к-смп від 05.10.2007 року в сумі 14 541,76 грн., що складається з: 4 879,14 грн. - заборгованості за процентами, 9 662,62 грн. - заборгованості по пені (а.с. 11-12).

Ухвалою від 28.09.2021 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області було відмовлено у задоволені заяви Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-770, виданого 04.08.2009 року про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14 074,29 грн. Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.12.2021 року дану ухвалу було залишено без змін (а.с. 48-53).

При системному аналізі ст.ст. 599, 600, 604, 607 ЦК України слід дійти висновків, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору позики та не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, де кредитор має право на отримання від боржника процентів відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами, 3% річних та інфляційних втрат за час невиконання грошового зобов`язання.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних у розмірі 2 036,24 грн. та індексу інфляції у розмірі 5 567,44 грн., а всього 7 603,68 грн., за несвоєчасне погашення кредиту і процентів за кредитним договором №230 к-смп від 05.10.2007 року, що виражене у триваючому невиконанні відповідачем рішення суду від 23.06.2009 року у справі №2-770/2009 про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором №230 к-спм від 05.10.2007 року на загальну суму 13 687,42 грн. та судових витрат 386,87 грн.

Як правильно встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, 05.1202007 року між сторонами укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 20 000,00 грн. на строк з 05.10.2007 року по 01.10.2020 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 17,9 % річних.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.06.2009 року у справі №2-770/2009 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість по кредиту на загальну суму 13 687,42 грн. та судові витрати 386,877 грн.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що з мотивувальної частини вказаного рішення суду, яке є загальнодоступним у Єдиному державному реєстрі судових рішень, слідує, що предметом позовних вимог було стягнення виниклої заборгованості станом на 10.04.2009 року, яка складалася з: суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 2 222,24 грн., суми несплачених процентів за користування кредитом 654,12 грн., пені, відповідно до умов п.5.3. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості 255,58 грн., (що у сумі буде становити 3 133,94 грн., а не 13 687,42 грн.), відсутні відомості про виправлення описки чи арифметичної помилки у рішенні суду.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.09.2021 року відмовлено у задоволені заяви Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-770, виданого 04.08.2009 року про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14 074,29 грн. (а.с. 48-50).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.12.2021 року ухвалу суду першої інстанції від 28.09.2021 року залишено без змін (а.с. 48-53).

Таким чином, як правильно встановив суд першої інстанції, рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.06.2009 року у справі №2-770/2009 не перебуває на примусовому виконанні.

Крім цього, по справі вбачається, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.12.2011 року у справі №2-1093/11, яке є загальнодоступним на сайті «Судова влада України», стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість згідно кредитного договору №230 к-смп від 05.10.2007 року в сумі 14 541,76 грн., що складається з; 4 879,14 грн. заборгованість по процентам, 9 662,62 грн. заборгованість по пені, також стягнуті судові витрати 201,15 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що виходячи із складових заборгованості за кредитним договором, рішенням суду від 14.12.2011 року тіло кредиту не стягувалося.

Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних у розмірі 2 036,24 грн. за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року та індексу інфляції у розмірі 5 567,44 грн. за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 , а всього у розмірі 7 603,68 грн., посилається саме на за несвоєчасне погашення відповідачем кредиту і процентів за кредитним договором №230 к-смп від 05.10.2007 року під час виконання рішення суду від 23.06.2009 року у справі №2-770/2009 про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості на загальну суму 13 687,42 грн. та судових витрат 386,87 грн.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. Вказане судове рішення не перебуває на примусовому виконанні, загальна сума заборгованості, стягнута за рішенням суду, не відповідає змісту позовних вимог, протиріччя не усунуті.

Як правильно встановив суд першої інстанції, на примусовому виконанні перебуває рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.12.2011 року у справі №2-1093/11, яке набрало чинності 08.02.2012 року, та яким стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором на загальну суму 14 541,76 грн., яка складається з: 4 879,14 грн. заборгованість по процентам, 9 662,62 грн. заборгованість по пені (а.с. 11).

По справі вбачається, що, по-перше, виходячи з пред`явлених позовних вимог, позивач не просить стягнути 3 % річних та індекс інфляції за невиконання відповідачем рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.12.2011 року у справі №2-1093/11, по-друге, після ухвалення першого рішення Миргородським міськрайонним судом Полтавської області від 23.06.2009 року у справі №2-770/2009 банк був позбавлений права повторного звернення до суду по суті з аналогічним позовом, оскільки спір вирішено судом рішенням у справі №2-770/2009. Крім цього, розмір стягнутої заборгованості 14 541,76 грн. за рішенням суду від 14.12.2011 року у справі №2-1093/11 майже вдвічі перевищує розмір позовних вимог, пред`явлених у справі, яка є предметом даного апеляційного перегляду 7 603,68 грн. З метою дотримання законності, пропорційності та уникнення надмірного матеріального навантаження боржника при покладенні на нього цивільно-правової відповідальності за невиконання зобов`язань, колегія суддів з урахуванням конкретних обставин справи приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не застосував та не надав належної оцінки поясненням та доводам позивача щодо необхідності застосування норм Закону при вирішенні даної справи, то ці доводи не випливають на висновки суду першої інстанції з підстав, зазначених вище.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування постанови Верховного Суду у складі Великої Палати від 11.04.2018 року у справі №758/1303/15-ц, предметом спору у якій є порушення грошового зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги з урахуванням інфляційних втрат та три проценти річних, то у вказаній справі фактичні обставини не є подібними.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 квітня 2023 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 липня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов