ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1066/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №709/30/23 Категорія: 307020000 Романова О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Нерушак Л.В., Фетісової Т.Л.,

за участю секретаря Любченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Іркліївської сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1953 га, яка знаходиться в адміністративних межах колишньої Ленінської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2485 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок із надвірними спорудами, який знаходиться на зазначеній земельній ділянці та на грошові вклади.

Заповіту ОСОБА_3 не складав, інші спадкоємці окрім третьої особи ОСОБА_2 (мати позивача), яка спадщину після смерті свого брата не прийняла, відсутні. Позивач звернувся до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину після смерті дядька ОСОБА_3 проте отримав відмову, оскільки вчасно не подав заяву про прийняття спадщини після смерті останнього.

ОСОБА_1 зазначив про те, що у передбачений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини не зміг звернутися до нотаріуса через складну епідеміологічну ситуацію в країні пандемію захворювання на короновірус. Також, зазначає про те, що приймав участь у похованні свого дядька.

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на приписи цивільного законодавства, ОСОБА_1 просив суд визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що обмеження, які б унеможливили позивача звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини внаслідок введення карантинних обмежень, діяли з 12 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року, тобто до відкриття спадщини ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому останнім днем визначеного законом строку прийняття спадщини було 10 листопада 2021 року. До нотаріуса позивач звернувся у 2023 році, а тому пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає більше року.

Тому, на переконання суду, позивачем не надано, а судом не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини до 10 листопада 2021 року, в останнього було достатньо часу для прийняття такої спадщини, також позивач мав можливість подати таку заяву особисто або направити її засобами поштового зв`язку.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та зазначив, що судове рішення є незаконним, ухваленим з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він не звернувся у передбачений законодавством шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через складну епідеміологічну ситуацію в країні.

Крім того, вказує, що з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, що є суттєвою підставою для збільшення строку на прийняття спадщини та його поновлення.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14 травня 2021 року (а.с. 6).

Третя особа ОСОБА_2 являється рідною сестрою померлому ОСОБА_3 , а позивач являється сином третій особі ОСОБА_2 та, в свою чергу, племінником померлому ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06 жовтня 1970 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08 червня 1974 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 19 січня 1999 року відповідно (а.с. 9 11).

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до ст.ст. 1262, 1265 ЦК України, третя особа ОСОБА_2 являється спадкоємцем другої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 , а позивач ОСОБА_1 спадкоємцем п`ятої черги спадкування.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на:

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2485 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 192591 від 21 жовтня 2009 року (а.с. 12);

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1953 га, яка розташована в адміністративних межах колишньої Ленінської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 039303 від 12 липня 2002 року (а.с. 13) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 14).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 72 від 19 травня 2021 року ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті, крім нього, в будинку ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с. 8).

Судом першої інстанції також установлено, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 до Іркліївської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено та надано ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 30/01-16 від 16 лютого 2023 року, який надійшов у відповідь на запит суду, після померлого ОСОБА_3 заяв про прийняття спадщини та відмови про прийняття спадщини в нотаріальну контору не поступало, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 36).

Позивач звернувся до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 проте отримав відмову через відсутність заяви про прийняття спадщини та відсутність встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 січня 2023 року (а.с. 7).

Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Початок перебіг строку для прийняття спадщини починається з наступного дня після відповідної календарної дати, тобто строк для прийняття спадщини має обчислюватись з наступного дня після дня смерті особи або оголошення її померлою. При визначенні кінцевого дня строку слід ураховувати, що правила частини п`ятої статті 254 ЦК України поширюються на будь-які сфери цивільно-правового регулювання і стосуються будь-яких суб`єктів цивільних правовідносин. Тому коли останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (див. постанову постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19 (провадження № 61-7013св20).

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (частина друга статті 1270 ЦК України).

Тлумачення вказаної норми свідчить, що:

у частині другій статті 1270 ЦК України законодавець встановив спеціальний строк для прийняття спадщини у три місяці;

спеціальний строк для прийняття спадщини у три місяці пов`язується з двома обставини, що залежать від волі інших спадкоємців: неприйняття спадщини; відмова від прийняття спадщини;

спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину, тільки у разі, якщо він протягом шести місяців, тобто строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав заяву про її прийняття. В ЦК України не вимагається від спадкоємця вчинення якихось дій та подання заяв, щоб визнати його таким, що не прийняв спадщину;

у разі неприйняття спадщини спеціальний тримісячний строк починає перебіг з наступного дня після спливу загального строку у шість місяців;

не є порушенням приватного закону і подання заяви про прийняття спадщини від спадкоємця наступної черги до початку перебігу спеціального тримісячного строку.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Дані висновки містяться у постанові Верховного Суду у справі №554/356/21 від 22 березня 2023 року.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20).

У даній справі встановлено, що сестра померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем за законом другої черги не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), перебіг спеціального строку у три місяці, відповідно до частини другої статті 1270 ЦК України, почався 11 листопада 2021 року і сплинув 11 лютого 2022 року відповідно. Тобто, у цей період (11 листопада 2021 року 11 лютого 2022 року) ОСОБА_1 як спадкоємець п`ятої черги після смерті спадкодавця міг подати заяву про прийняття спадщини.

В позовній заяві та апеляційній скарзі позивач посилається як на поважну, непереборну причину пропуску строку для подання ним заяви про прийняття спадщини введені карантинні обмеження зумовлені поширенням на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин.

Проте після 31 серпня 2020 року відбулося пом`якшення карантинних обмежень, а тому посилання позивача на те, що як на час звернення до суду із даним позовом, так і на час подання ним апеляційної скарги продовжують діяти карантинні обмеження колегія суддів відхиляє, як такі, що не є поважною причиною зволікання зі зверненням до нотаріуса позивачем.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що наразі в Україні введений воєнний стан, що є поважною причиною для надання додаткового строку для прийняття спадщини, то колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зі змінами, внесеними Наказом Міністерства юстиції від 11.03.2022 №1118/5, в умовах воєнного або надзвичайного стану нотаріус може завести спадкову справу і без використання Спадкового реєстру, якщо на певній території доступ до нього обмежений. При цьому, після відновлення функціонування такого реєстру нотаріус протягом п`яти робочих днів має здійснити всі необхідні перевірки.

Пунктом 3постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»(в редакції, чинній з 06.03.2022) установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Відповідно до змісту вищезазначеної норми права в редакції, чинній з 29.06.2022 згідно з постановою КМУ від 24.06.2022 № 719) перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК).

В постанові у справі №676/47/21 від 25.01.2023 Верховний Суд дійшов висновку про те, що: « …правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України;

Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України);

законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини;

пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню…»

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія судді звертає увагу, що предметом даного спору є з`ясування обставин, які перешкоджали позивачеві прийняти спадщину у встановлений законом строк з наведених ним підстав.

ОСОБА_1 не надав суду першої та апеляційної інстанцій доказів непереборних обставин, які були зумовлені введенням воєнного стану та/або карантинними обмеженнями, які перешкоджали зверненню позивача із такою заявою до нотаріуса протягом майже року.

Крім того, як було зазначено вище в правових висновках Верховного Суду, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, а саме позивач чи його мати також не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, за результатами розгляду справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 квітня 2023 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 липня 2023 року.

Судді: