Провадження № 22-ц/802/344/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Савчук Т. Ф.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що він з відповідачкою ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 лютого 2020 року. У них народилося двоє дітей дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2019 року № 2-н/161/724/19 з нього в користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей дочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2019 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач також зазначав, що 26 лютого 2020 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Старенько В. А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2019 року № 2-н/161/724/19 про стягнення з нього в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки його доходу, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2019 року.

Натомість, починаючи з жовтня 2022 року діти постійно проживають разом з ним та перебувають на його утриманні, оскільки ОСОБА_3 виїхала на проживання за кордон. Діти зареєстровані за його місцем проживання, та у зв`язку з тим, що він на даний час перебуває у зоні бойових дій, їх вихованням займається його дружина ОСОБА_8 та його матір ОСОБА_9 .

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд припинити стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно. Також просив стягувати з відповідачки ОСОБА_3 в його користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_7 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року у цій справі позов задоволено.

Ухвалено припинити стягнення з позивача ОСОБА_1 в користь відповідачки ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки доходу ОСОБА_1 щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2019 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, які були призначені на підставі судового наказу, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 18 грудня 2019 року (справа № 161/20232/19/), а саме з 07 грудня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 07 грудня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави 1984,80 грн судового збору.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідачка ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні відповідачка та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити, позивач та його представник апеляційну скаргу заперечили, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_3 слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові з таких підстав.

За матеріалами справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 лютого 2020 року (а. с. 9).

У них народилося двоє дітей дочка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10, 11).

18 грудня 2019 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано судовий наказ № 2-н/161/724/19 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей дочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2019 року та до досягнення старшою дитиною повноліття (а. с. 7).

26 лютого 2020 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Старенько В. А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2019 року № 2-н/161/724/19 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/3 частки його доходу, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2019 року (а. с. 6).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі статтею 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (частина 4 статті 273 ЦПК України).

У пункті 17 своєї постанови № 3 від 15 травня 2015 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз норм сімейного законодавства дозволяє суду зробити висновок, що оскільки право на стягнення аліментів належить тому з батьків, з яким проживають та на утриманні якого перебувають діти, він може бути звільнений від сплати аліментів, що були присуджені за рішенням суду у разі істотної зміни обставин, а саме спільного проживання із дітьми та здійснення їх повного утримання.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення стягнення в користь відповідачки аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, суд першої інстанції врахував, що, починаючи з жовтня 2022 року діти сторін по справі проживають разом зі своїм батьком ОСОБА_1 і перебувають на його утриманні, а тому на думку місцевого суду має місце зміна обставин, що впливають на припинення стягнення аліментів з позивача в користь відповідачки.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Встановивши, що неповнолітні діти, починаючи з жовтня 2022 року проживають разом зі своїм батьком позивачем у цій справі ОСОБА_1 та перебувають на його утриманні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати аліментів в користь відповідачки ОСОБА_3 .

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновками суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей з огляду на таке.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно зі статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 182 СК Кодексу передбачає, що при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_3 не утримує своїх неповнолітніх дітей, позивач ОСОБА_1 суду не надав. Посилання позивача на те, що відповідачка ОСОБА_3 з жовтня 2022 року перебуває за кордоном, не дають підстав стверджувати, що вона не виконує своїх батьківських обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей.

Окрім того, як було встановлено судом апеляційної інстанції дочка сторін по справі ОСОБА_5 на даний час проживає разом зі своє матір`ю відповідачкою ОСОБА_3 . Крім того на час розгляду цієї справи апеляційним судом між позивачем і відповідачкою вирішується спір щодо визначення місця проживання їх спільних дітей.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що відповідачка ОСОБА_3 ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей не відповідають встановленим обставинам справи.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 а ліментів на утримання неповнолітніх дітей слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року у цій справі в частині задоволення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді