ПОСТАНОВА

Іменем України

14 липня 2023 року м. Кропивницький

справа № 941/1058/22

провадження № 22-ц/4809/741/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гулого Андрія Васильовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 року у складі судді Колесник С. І. і

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

В жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь суму заборгованості за Договором позики № 1259451 в розмірі 17 104 грн, за яких 8 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 104 грн сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що 27 лютого 2021 року між Товариством обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі - «1 Безпечне агенство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1259451, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

За змістом вказаного договору ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язалось передати ОСОБА_2 у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом перерахування їх на банківський картковий рахунок позичальника, а остання зобов`язалась повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача по договору позики № 1259451 від 27 лютого 2021 року в розмірі 27 104 грн, з яких: 8000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 104 грн - сума заборгованості за відсотками; 00 грн - сума заборгованості за пенею.

ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує свої зобов`язання по вищевказаному договору, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором позики № 1259451 від 27 лютого 2021 року в розмірі 27 104 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 104 грн - сума заборгованості за відсотками; 00 грн - сума заборгованості за пенею.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у відшкодування понесених судових витрат 2 481 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 не виконує покладені на неї договором позики зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, а підстави для звільнення відповідача від відшкодування заборгованості відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Гулий А. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовній заяві відсутні докази надсилання повідомлення про відступлення права вимоги позивачеві, а в додатках не міститься ніяких доказів направлення даного документу засобами поштового або електронного зв`язку.

Позивачем не доведено, що ОСОБА_1 як позичальник отримала позику адже ні в самому договорі позики ні в Правилах надання грошових коштів у позику не прописана процедура перерахунку коштів.

Також, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано належного розрахунку заборгованості, з якого вбачалося б, яким саме чином та за який період обчислені кожна зі складових зазначеної позивачем загальної суми заборгованості станом на 31.08.2022, а сам по собі розрахунок не є належним, достовірним та достатнім доказом існування заборгованості.

Відповідачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за договором позики на підставі договору факторингу існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на умовах, зазначених у реєстрі заборгованостей боржників, в тому числі щодо початкових сум тіла кредиту, проценту, пені, а також у позовній заяві.

Крім того, з розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, неможливо встановити, за який період було обчислено суму відсотків та чи відповідає цей період строку позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу

Від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просить відхилити апеляційну скаргу представника відповідача, а рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 року залишити без змін.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову становить 27 104 грн, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2023 становить 268 400 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1259451 від 27 лютого 2021 року, відповідно до якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21.

Згідно п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Вказаний акт прийому-передачі був підписаний сторонами договору факторингу 16 серпня 2021 року.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 3 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув права грошової вимоги до відповідача по договору позики № 1259451 від 27 лютого 2021 року в розмірі 27 104 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 104 грн - сума заборгованості за відсотками; 00 грн - сума заборгованості за пенею.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не виконує покладені на неї вищевказаним договором

зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») просило стягнути на свою користь суму заборгованості за Договором позики № 1259451 в розмірі 17 104 грн, за яких 8 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 104 грн сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.

Матеріалами справи підтверджується, що 27 лютого 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1259451, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на картковий рахунок позичальника, а останній зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 6).

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21 (а. с. 12-13).

Згідно п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Вказаний акт прийому-передачі був підписаний сторонами договору факторингу 16 серпня 2021 року (а.с.15).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №3 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по договору позики № 1259451 від 27 лютого 2021 року в розмірі 27 104 грн (а. с. 16).

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 1259451 від 27.02.2021 за період з 16.08.2021 по 31.08.2022 заборгованість ОСОБА_1 складає 27 104 грн, з яких 8 000 грн заборгованість за основною сумою боргу та 19 104 грн заборгованість за відсотками (а. с. 17).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Доказування не може грунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 41-42 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Аналіз наданихТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підтвердження обставин, викладених в позові, доказів, свідчить про те, що позивач не надав жодного первинного документа на підтвердження факту перерахунку відповідачу коштів на її картковий рахунок та розміру заборгованості позичальника.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 1259451 від 27.02.2021 за період з 16.08.2021 по 31.08.2022 не є таким доказом, а тому не може беззаперечно свідчити про існування у позичальника заборгованості за договором позики у визначеному ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розмірі, за відсутності інших допустимих доказів на підтвердження виконаних за день фінансових операцій чи руху грошових коштів за договором позики.

Наявність обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом, а тому суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог банку про стягнення з позичальника заборгованості у зв`язку з недоведеністю розміру заборгованості за кредитним договором.

Зважаючи на наведене, суд приходить до виснвоку про відсутність у матеріалах справи допустимих доказів на підтвердження нададння позичальнику коштів та наявності заборгованості за договором позики № 1259451 від 27.02.2021 у заявленому позивачем розмірі, що є підставою для відмови в задоволенні позову, у зв`язку з його недоведеністю.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 219/2083/2014-ц (провадження № 61-32316св18) та від 31 березня 2020 року у справі № 703/3191/18 (провадження № 61-5999св19).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про відступлення права вимоги за договором позики, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Тобто, за змістом цього положення несприятливі умови для нового кредитора пов`язуються із виконанням боржником обов`язку первісному кредитору, а не у звільненні від такого обов`язку в цілому.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховоного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 761/1543/20 (провадження № 61-10389св21).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підтвердження доводів щодо перерахування коштів та розміру заборгованості також просило долучити до матеріалів справи додаткові докази, у вигляді листа ТОВ «ФК «Фінекспрес» та розрахунку заборгованості за договором позики, обгрунтовуючи неподання вказаних доказів до суду першої інстанції тим, що до моменту подачі позовної заяви вказані документи не було отримано від первісного позикодавця.

За змістом частини першої та другоїстатті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1ст. 126 ЦПК Україниправо на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленогозакономабо судом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 346/5603/17 (провадження № 61-41031св18) вказано, що дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Разом з тим, наведені позивачем причини неподання вказаних доказів до суду першої існатнції, суд не може визнати такими, що об`єктивно не залежали від нього та вважає їх неповажними, оскільки позивач не обґрунтував поважність причин не звернення до первісного позикодавця для отримання вказаних доказів до подання позовної заяви.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та, як наслідок, не досліджує та не надає їм оцінку.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції внаслідок неправильно наданої оцінки наявним в матеріалах справи доказам та неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором позики.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК Україниє підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, апеляційна скарга адвоката Гулого А. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 року скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та відмовою в задоволенні позову, з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору, сплачені відповідачем за подання апеляційної скарги у розмірі 3 721 грн 50 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу двоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одна) грн 50 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. І. Чельник