_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5108/23
Провадження № 2/947/1504/23
УХВАЛА

про закриття провадження по справі

25.04.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Аврамова Вячеслава Панасовича про закриття провадження по цивільній справі за позовомАкціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , Малого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» ТОВ про стягнення заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

13.02.2023 року позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , Малого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» товариства з обмеженою відповідальністю, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 06/95/123 від 12.10.2006 року станом на 20.12.2022 року у розмірі 23167,33 дол.США, а саме - прострочена заборгованість за тілом кредиту - 13130,59 дол. США; прострочена заборгованість по нарахованих відсотків - 9930,97 дол.США; строкова заборгованість по відсоткам 105,77 дол.США тасуму сплаченого судового збору у розмірі 12 707,96 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2023 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 01.03.2023 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

22.03.2023 року на електронну адресу Київського районного суду м.Одеси від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Аврамова В.П. надійшло клопотання про закриття провадження по даній цивільній справі №947/5108/23 на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Вказане клопотання мотивовано тим, що в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 520/4537/19 за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , Малого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості. Предметом позову у даній справі було стягнення заборгованості за Додаткової угодою № 1 від 12.10.2006 року та Додатковою угодою № 4 від 06.04.2007 року до Генерального договору про здійснення кредитування №06/95/123 від 12.10.2006 року, а підставами позову невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаними угодами. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 26.11.2019 року у справі № 520/4537/19 в задоволенні позовних вимог АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , МПТП «Венера» ТОВ про стягнення заборгованості було відмовлено. Дане рішення набрало законної сили.

Представник відповідача вважає, що спір у даній справі, що розглядається та спір у справі № 520/4537/19 є спорами між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав невиконання відповідачами своїх зобов`язань за кредитним договором. Рішення суду у справі № 520/4537/19 набрало законної сили, що виключає можливість повторного судового розгляду.

Представник позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» - Байрамов О.В. до судового засідання з`явився, заперечував проти закриття провадження по справі, посилаючись на те, що не згоден з рішенням Київського районного суду м.Одеси від 26.11.2019 року, оскільки судом було відмовлено у задоволені позову з підстав недоведеності наявності заборгованості.

Проте, по даній справі представником позивача було надано пояснення з приводу того, що у наступне судове засідання будуть підготовлені виписки, засвідчені належним чином про наявну заборгованість відповідачів.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та Малого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» адвокат Аврамов В.П. до судового засідання з`явився, підтримав клопотання про закриття провадження по справі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що позивачу було відомо про ухвалення Київським районним судом м.Одеси рішення від 26.11.2019 року, яке на даний час набрало законної сили, та в якому предметом та підставами позову було стягнення заборгованості за кредитним договором та додатковими угодами, та питання стягнення частково заборгованості з відповідачів за тим же кредитним договором та додатковими угодами пред`явлено у даному позові. Крім того, представник відповідачів акцентує увагу суду на те, що судове засідання було відкладено для надання письмових заперечень з боку банку щодо закриття провадження у справі, але на час розгляду справу відсутні будь-які письмові заперечення.

Суд вважає наявні в матеріалах справи докази повними та достатніми для розгляду клопотання про закриття провадження по даній цивільній справі.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи та цивільної справи № 520/4537/19, заслухавши представників позивача та відповідачів, приходить до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Закриття провадження по справі це закінчення діяльності суду з розгляду цивільної справи без ухвалення рішення із зазначених у законі підстав, яке виключає можливість повторного звернення до суду із таким самим позовом. При закритті провадження у справі виключається можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена.

Перелік підстав закриття провадження у справі, передбачений у ст.255 ЦПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Судом встановлено, що в серпні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» зверталось до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , Малого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості у загальному розмірі 24695 доларів США, однак ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2018 року у цивільній справі № 520/9561/17 позовні вимоги залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили.

Також, у жовтні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звертався з заявою до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості.

31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з 10.01.2015 року по 31.10.2017 року на загальну суму 49371,37 дол.США, та зокрема простроченої заборгованості у сумі 13130,59 дол.США, яку в даній справі пред`явлено до стягнення.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22.10.2018 року за позовом ОСОБА_1 виконавчий напис № 24560 від 31.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів на загальну суму 49371,37 дол.США визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набрало законної сили 04.12.2018 року.

28.03.2019 року АТ «Укрсоцбанк» звертається до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , Малого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості станом на 13.12.2019 року на загальну суму 66239,51 доларів США.

26.11.2019 року Київським районним судом м.Одеси було ухвалено рішення по цивільній справі № 520/4537/19 за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , Малого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості, яким у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представником позивача було подано апеляційну скаргу, однак у зв`язку з несплатою апелянтом судового збору апеляційну скаргу було повернуто. Рішення суду у цивільній справі № 520/4537/19 набрало законної сили.

Судовим рішенням встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав в ПАТ «УКРСОЦБАНК» кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору, тривалий час ними користувався та здійснював часткове повернення грошових коштів. В подальшому в зв`язку з мобілізацією відповідача ОСОБА_1 під час проходження служби у Збройних Силах України з 18.03.2014 року по 06.10.2017 року та після цього відповідач не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості.

Судом зазначено, що стороною позивача на підтвердження позовних вимог та в зв`язку з ухвалою суду про витребування доказів до суду подано неналежним чином посвідчені розрахунки заборгованості та виписки по рахункам, а саме копії, які не містять підпису особи, яка складала вказані документи, та відбитку печатки банку, суд відхиляє вказані докази як недопустимі в сенсі ст. 78 ЦПК України. При цьому суд зазначив, що в ході розгляду справи в судовому засіданні представником відповідачів зверталась увага суду та представника позивача щодо неналежності посвідчення вказаних документів, наданих суду. Проте з цього приводу стороною позивача будь-яких додаткових клопотань чи доказів суду надано не було.

Судом було зроблено висновок про те, що доводи сторони позивача щодо розміру нарахованої заборгованості не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами. Також суд зауважив, що оскільки позивач пред`явив вимогу до поручителя поза межами строків, що встановлені ч.4 ст.559 ЦК України, порука є припиненою, в зв`язку з чим позовні вимоги, заявлені до МВП ТОВ "ВЕНЕРА" є безпідставними.

Предметом спору в даній справі було порушення відповідачами умов Генерального договору про здійснення кредитування № 06/95/123,а також Додаткових угод від 12.10.2006 року, від 09.06.2008 року, від 06.04.2007 року.

Суд звертає увагу, що в силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судом у справі № 520/4537/2019, не підлягають доведенню повторно.

Таким чином, судом встановлено, що позивач АТ «Укрсоцбанк» неодноразово звертався з вимогами до суду та до приватного нотаріуса щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 таМалого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» товариства з обмеженою відповідальністю, пред`являвши до стягнення всю суму заборгованості по Генеральному договору про здійснення кредитування від 12.10.2006 року та Додаткових угод, укладених протягом 2007-2008 року між сторонами, та фактично предметом розгляду в цивільній справі № 520/4537/2019 стало стягнення заборгованості на загальну суму 66239,51 грн., яка складається по усім кредитам станом на 13.12.2019 року. Однак, рішенням суду у стягнення заборгованості було відмовлено у повному обсязі.

Тому, суд вважає, що звернення банку до суду у 2023 році з аналогічними позовними вимогами про стягнення заборгованості до тих же відповідачів на часткову суму заборгованості в розмірі 23167,33 дол., яка ввійшла до загальної суми заборгованості по кредитам за Генеральним договором про здійснення кредитування від 12.10.2006 року та Додатковим угодам, укладеним протягом 2007-2008 року між сторонами та була предметом розгляду позовних вимог у цивільній справі №520/4537/19, є неприпустимим.

Згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року було прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», у подальшому, 22.08.2022 року зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

13.02.2023 року АТ «Сенс Банк» звертається до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 таМалого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» товариства з обмеженою відповідальністю з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 23167,33 дол.США.

Судом було досліджено сторони, предмет та підстави позову, заявлені банком у позовній заяві, поданої суду 05.03.2019 року та поданої повторно до суду позовній заяві від 13.02.2023 року, у зв`язку з чим встановлено наступне.

Суд вважає, що обставини справи, предмет та підстави позову є аналогічними, предметом позовів є стягнення кредитної заборгованості поГенеральному договору про здійснення кредитування від 12.10.2006 року та Додаткових угод, укладених протягом 2007-2008 року між сторонами, які були предметом розгляду в цивільній справі № 520/4537/2019, правовими підставами позовів зазначено однакові посилання на норми ст.ст.11,509,525,526,549,553,554,623,624,625 ЦК України.

Таким чином, фактично спір щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 таМалого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» товариства з обмеженою відповідальністю було розглянуто по суті судом у 2019 році, тому є підстави щодо закриття провадження по даній справі.

Суд вважає, що позивач АТ «Сенс Банк» поданням даного позову намагається фактично повторно переглянути позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідачів, незважаючи на наявність судового рішення про відмову у задоволенні вимог банку щодо стягнення заборгованості, яке набрало законної сили.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача адвоката Аврамова В.П. щодо закриття провадження по справі №947/5108/23.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 255, 256, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Аврамова Вячеслава Панасовича про закриття провадження по цивільній справі за позовомАкціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , Малого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» ТОВ про стягнення заборгованості задовольнити.

Провадження по цивільній справі за позовомАкціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , Малого виробничо-торгового підприємства «ВЕНЕРА» ТОВ про стягнення заборгованості - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.04.2023 року.

Суддя Гниличенко М. В.