ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4051/23 Справа № 199/3156/22 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року по справі за заявою керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області, який діє в інтересах держави в особі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2022 року керівник Лозівської окружної прокуратури Харківської області, діючи в інтересах держави в особі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування вказаної заяви посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 та після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 7,76 га (кадастровий номер :01:000:0151) та частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, в цілому площею 7,32 га (кадастровий номер :02:000:0147), що розташовані на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Вказував, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області» від 12 червня 2020 року №725-р. Новоукраїнська територіальна громада Близнюківського району Харківської області ввійшла до складу Близнюківської територіальної громади.

Посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалось та оскільки визнання спадщини відумерлою в іншому порядку законом не передбачено, просив суд визнати спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 та складається з земельної ділянки, площею 7,76 га (кадастровий номер :01:000:0151) та 1/4 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянки, в цілому площею 7,32 га (кадастровий номер :02:000:0147), що розташовані на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області відумерлою та передати її у власність Близнюківської територіальної громади в особі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, просить рішення скасувати, зазначаючи, що воно винесено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона є сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та є спадкоємицею його майна. Наголошувала на тому, що хоча рішенням суду їй було відмовлено в задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та це не свідчить про те, що вона не може визнати право власності на спірне спадкове майно в судовому порядку.

11 квітня 2023 року керівник Лозівської окружної прокуратури Харківської області надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про те, що рішення суду законне та обґрунтоване, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Наголошували на тому, що ОСОБА_1 спадщину не прийняла, а тому заява про визнання спадщини відумерлою задоволена на законних підставах.

18 квітня 2023 року Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про те, що рішенням Близнюківського районного суду Харківскої області від 07 червня 2021 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 було відмовлено, а тому оскаржуваним рішенням жодні її права не порушуються, у зв`язку з чим просили закрити апеляційне провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з п.8 ч.3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1,2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Правом на апеляційне оскарження судових рішень з перевірки законності і обґрунтованості рішень та ухвал суду першої інстанції, наділені, зокрема: особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їх права або про їх обов`язки. Отже, за загальним правилом, у цих осіб відсутні правові підстави для апеляційного оскарження ухвал суду (оскільки ухвалами не вирішуються питання про спірні права та обов`язки). Однак разом з цим, особи, які не брали участь у справі, можуть оскаржити ухвалу суду лише у випадках, якщо відповідно до неї їх зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від них, і це порушує права або інтереси цієї особи. Тобто, особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права та обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відлучення об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №298193559 від 07 лютого 2022 року, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 08 грудня 2016 року та Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР №106783 ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка, кадастровий номер: :01:000:0151, площею 7,7639 га, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відлучення об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №298508681 від 08 лютого 2022 року ОСОБА_2 на праві приватної власності, належала 1/4 земельної ділянки, кадастровий номер: :02:000:01 47, площею 7,32 га, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області» від 12 червня 2020 року №725-р. Новоукраїнська територіальна громада Близнюківського району Харківської області ввійшла до складу Близнюківської територіальної громади.

Відповідно до витягу зі спадкового реєстру №68673063 від 23 лютого 2022 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Правове регулювання, особливості та порядок процедури визнання спадщини відумерлою передбачено, зокрема, положеннями статті 1277 ЦК України.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України).

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відумерла спадщина в цивільному праві це майно померлого, яке не переходить до його спадкоємців.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 07 червня 2021 року, яке набрало законної сили постановою Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, у задоволення позову ОСОБА_1 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, третя особа Державний нотаріус Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербина В.В., про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Скаржниця ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є єдиною спадкоємицею померлого ОСОБА_2 та не знала що він має у власності земельні ділянки, дізнавшись про це лише після звернення до неї з проханням укласти додаткові угоди до договору оренди земельних ділянок

Втім, як вірно установлено судом першої інстанції ОСОБА_1 пропустила строк на прийняття спадщини та рішенням суду від 07 червня 2021 року, яке набрало законної сили 24 листопада 2021 року, та не може бути поставлене під сумнів, їй було відмовлено у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме за його місцезнаходженням, покладено обов`язок звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

З врахуванням того, що у встановлений законодавством строк спадщину ОСОБА_1 не прийняла та у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовлено, апелянтом не доведено порушення його прав та законних інтересів судовим рішенням у даній справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року слід закрити.

Закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може вважатись порушенням принципу доступу до правосуддя та права на судовий захист, що передбачено, поряд з процесуальними нормами, статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Керуючись ст.ст.362,368 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року по справі за заявою керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області, який діє в інтересах держави в особі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, про визнання спадщини відумерлою закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: Т.Р.Куценко

М.О.Макаров