Справа № 522/6188/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

та скасування заходів забезпечення позову

13.07.2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участю секретарів: Навроцької Є.І.,

Багнюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва, скасування державної реєстрації права власності, визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває вищезазначена справа.

Ухвалою суду від 31.03.2023 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та витребувано докази.

Ухвалою суду від 31.03.2023 року вжито заходи забезпечення позову, накладено арешт на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю загальною площею 97,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

28.04.2023 року на адресу суду надійшли витребувані докази.

15.06.2023 року на електронну адресу суду надійшов відзив від представника відповідача - ОСОБА_2 - адвоката Коваленко К.О.

Представник позивача в підготовче судове засідання призначене на 03.05.2023 року, 01.06.2023 року, 15.06.2023 року не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться довідки про доставку повістки про виклик до суду електронним листом на офіційну електронну адресу позивача від 03.05.2023 року (а.с.183), 01.06.2023 року (а.с.191).

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Коваленко К.О. у підготовче судове засідання з`явилася, надала заяву у якій просила розгляд питання щодо закриття підготовчого засідання проводити без її участі.

Ухвалою суду від 15.06.2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судові засідання призначені на 06.07.2023 року, 13.07.2023 року представник позивача не з`явився. Будь-яких клопотань та заяв на адресу суду від представника позивача не надходило.

Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В призначені судові засідання представник позивача не з`явився, заяв на адресу суду про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

Про належне повідомлення позивача на дати судових засідань свідчать довідки про доставку повісток про виклик до суду на офіційну електронну пошту, вказану позивачем у позовній заяві:

про належне повідомлення позивача на дату судового засідання 06.07.2023 року свідчить довідка про доставку електронного листа від 18.06.2023 року (а.с.213).

про належне повідомлення позивача на дату судового засідання 13.07.2023 року свідчить довідка про доставку електронного листа від 06.07.2023 року (а.с.217).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2020р. № 658/1141/18.

Встановивши, що позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, призначене на 13.07.2023 року, від представника позивача не надходило заяв про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про залишення заяви Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва, скасування державної реєстрації права власності, визнання договорів недійсними - без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Згідно із п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

Відповідно ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Судом встановлено, що Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2023 року у справі № 522/6188/23 в рамках забезпечення позову за заявою представника позивача накладено арешт на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю загальною площею 97,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Згідно ч.9,10 т. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.11 ст.158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, а також те, що нежитлова будівля загальною площею 97,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 була предметом розгляду даної цивільної справи та позовні вимоги Одеської міської ради залишені без розгляду, суд приходить до висновку про те, що подальше існування заходів забезпечення позову є недоцільним і їх збереження звужує права власника нежитлового приміщення.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 223, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва, скасування державної реєстрації права власності, визнання договорів недійсними - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2023 року справа № 522/6188/23 у виді:

арешту на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю загальною площею 97,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Невідкладно після набрання ухвалою законної сили надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 13.07.2023 року.

Суддя Я.В. Шестакова