ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/144/22 Номер провадження 22-ц/814/3027/23Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Пікуля В.П., Одринської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 13 січня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У січні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням повернуто позивачам.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаною ухвалою не погодились позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та оскаржили її в апеляційному порядку.

Вказували, що ухвалою Комінтернівського районного суду від 17 січня 2022 року у справі було відкрито провадження.

Вони усунули недоліки позовної заяви у визначений місцевим судом строк та 10 січня 2023 року, на п`ятий день після отримання ухвали судді, направили позовну заяву з усунутими недоліками до суду.

Вказали на незаконність ухвали місцевого суду про залишення позову без руху у зв`язку із ненаданням доказів та що Ленінський районний суд м. Полтави припустився надмірного формалізму.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є, серед іншого, позовна заява (ч. 2 ст. 174 ЦПК України).

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

У частинах 1, 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до суду з даним позовом у січні 2022 року.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року позовну заяву було залишено без руху з підстави несплати судового збору у сумі 992,40 грн, а також не зазначення у позові номерів засобу зв`язку, офіційної електронної адреси та підтвердження про те, що позивачами не подано аналогічного позову до іншого суду. Позивачам надано строк десять днів для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі.

В подальшому справу передано для розгляду до Ленінського районного суду м. Полтави у зв`язку із зміненою підсудністю Комінтернівського районного суду м. Харкова.

У відповідності із вимогами частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частинами 12, 13 вказаної статті, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що провадження у справі вже було відкрито, а тому місцевий суд не мав прав залишати позов без руху - є необґрунтованими.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2022 позовну заяву було залишено без руху на підставі частини 11 статті 187 ЦПК України.

Залишаючи позовну заяву без руху, місцевий суд зазначив, що позивачами в порушення вимог ст. 84 ЦПК України не надано суду доказів, що підтверджують обставини, на які вони посилаються в обґрунтування позовних вимог, зокрема, доказів перебування в шлюбі, придбання ними в рівних частинах квартири, доказів розірвання шлюбу та відчуження відповідачем належної 1/2 частини квартири позивачу, доказів того, що на час звернення до суду з даним позовом за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на вказану квартиру в цілому, не зазначено у позові та не надано суду доказів існування у позивачів перешкод у розпорядженні квартирою внаслідок реєстрації в ній відповідача (звернення до нотаріуса з питань оформлення договору купівлі-продажу та відмови у вчиненні нотаріальної дії посвідчення договору з підстав, якими обґрунтовані позовні вимоги), доказів існування спору з відповідачем з приводу зняття з реєстрації місця її проживання в належній позивачу квартирі, доказів не проживання відповідача в квартирі, в тому числі акт про не проживання за місцем реєстрації, на який позивачі посилаються в позовній заяві; не викладено обставини, якими позивачі обґрунтовують здійснення перешкод позивачу у користуванні квартирою.

Апеляційний суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачами зазначено обставини, якими вони обґрунтовують свої вимоги, а також зазначено, що до матеріалів справи надано докази, якими, на їх думку, ці обставини підтверджуються.

Згідно з роз`ясненнями пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналіз наданих сторонами доказів у справі здійснюється судом при вирішенні справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі або залишення позову без руху.

Разом з тим, постановляючи ухвалу про залишення позову без руху, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, а недоліки, встановлені судом, могли бути усунуті під час підготовчого провадження, а тому дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Таким чином, не можна визнати обґрунтованою ухвалу місцевого суду про повернення позовної заяви за вказаних судом обставин.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Крім того, ухвала місцевого суду про залишення позову без руху була вручена позивачу ОСОБА_1 05.01.2023.

В п`ятиденний з дня отримання ухвали без руху та на виконання вказаної ухвали позивачами поштою було направлено до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Місцевий суд, не врахувавши час надходження поштової кореспонденції, та передчасно 13.01.2023 визнав позовну заяву неподаною та повернув її позивачам.

Апеляційний суд зазначає, що після відкриття провадження у справі, а в подальшому, залишення позову без руху у порядку частини 11 статті 187 ЦПК України для усунення недоліків та вразі не усунення цих недоліків позивачем, суд повинен був залишити позовну заяву без розгляду, а не визнавати її неподаною та повертати позивачам.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищезазначених висновків апеляційного суду ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з поверненням справи до місцевого суду для продовження розгляду.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 13 січня 2023 року - скасувати, а справу повернути до місцевого суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді В.П. Пікуль

Т.В. Одринська