Справа № 522/2125/22
Провадження № 2 ві/522/7/23
УХВАЛА

24 квітня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого-судді Свяченої Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Янчевої К.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Абухіна Руслана Дмитровича,

ВСТНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАБЛ ФЕНТЕЗІ», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, спричинених залиттям нежитлового приміщення.

19.04.2023 року до суду надійшла заява відповідача у справі ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Абухіна Р.Д., який було мотивовано тим, що головуючий є упереджений, оскільки за наявністю законних підстав для залишення позовної заяви без розгляду, він намагається продовжити розгляд справи.

У відповідності до вимог ч.ч.2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з ухвали суду від 20.04.2023 року, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, заява передана для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України для розглдяу даної заяви.

За результатами автоматичного розподілу заява про відвід передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченій Ю.Б...

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАБЛ ФЕНТЕЗІ», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, спричинених залиттям нежитлового приміщення відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду 23.02.2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2023 року про відмову у залишенні позовної заяви без розгляду повернути особі, яка її подала, як така, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід, в якій зазначено про незгоду заявника з процесуальними діями судді під час розгляду справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, суддя не може брати участь у розгляді справи і відводиться за наявності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно до положень ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим дослідивши підстав для відводу головуючого судді, заявлені заявником, суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження.

Фактично підставою для звернення з заявою про відвід судді стала незгода з процесуальними діями судді, які підлягають оскарженню в установленому процесуальним законом порядку і не є підставою для відводу судді.

Враховуючи положення ст. 36 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід судді, оскільки підстави для відводу зазначені заявником не відповідають вимогам даної статті та є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявницею не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Абухіна Р.Д. при вирішенні даної цивільної справи.

Отже, передбачених ст.36 ЦПК України підстав для задоволення відводу, заявленого головуючому судді, не встановлено. Враховуючи, що заявник фактично оскаржує процесуальні дії судді, передбачені ст.36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а справа підлягає продовженню розгляду тим самим складом суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 35-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Руслана Дмитровича у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАБЛ ФЕНТЕЗІ», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, спричинених залиттям нежитлового приміщення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Б. Свячена