17.04.2023 227/4092/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Круговій І.В.

за участю

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданим в їх інтересах адвокатом Печерським Антоном Тимофійовичем, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів Печерський А.Т. звернувся до суду з позовом до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я. В обґрунтування позову зазначив, що позивачі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у трудових відносинах з ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» TOB «ДТЕК Добропіллявугілля». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер в результаті нещасного випадку, який стався на виробництві. Позивачі вважають, що саме через шкідливі та небезпечні умови праці, недотримання правил безпеки з їх сином стався нещасний випадок, внаслідок якого настала його смерть. Позивачі зазначають, що внаслідок смерті сина їм спричинено моральну шкоду, яка виразилася в моральних та фізичних стражданнях, при цьому моральні страждання пов`язані з фізичним станом, а саме: душевними хвилюваннями, постійними думками про те, що поховали свого сина. Після загибелі сина нормальні життєві та сімейні зв`язки позивачів втрачені, погіршився моральний стан здоров`я позивачів. Фізичні страждання полягають в гострих болісних відчуттях за загиблим сином, що виникають постійно, у відчутті постійного дискомфорту, порушені нормальних життєвих зв`язків позивачів. З втратою сина позивачі позбавилися належного піклування, на яке розраховували, оскільки вони є похилого віку, що спонукає їх постійно вирішувати матеріальні та побутові проблеми, тобто докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в зв`язку з чим, просили суд стягнути з відповідача на їх користь як відшкодування моральної шкоди по 300000,00 грн на кожного.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.10.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

08.12.2021 року від представника відповідача ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що посилання позивачів про те, що нещасний випадок стався з вини роботодавця, оспорюється ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» в Донецькому окружному адміністративному суду. Окрім того, у позовній заяві не міститься посилання на те, у чому саме полягає завдання моральної шкоди позивачам, якими доказами це підтверджується, тобто, позивачі не надали доказів спричинення їм моральної шкоди. Також відповідач зазначає, що не зрозуміло з яких мотивів виходили позивачі при зазначені суми моральної шкоди у розмірі 600000,00 грн. Розмір моральної шкоди заявлений позивачами є непідтвердженим, необґрунтованим та суттєво завищеним, не відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості. Окрім того, позивачами не надано до позовної заяви висновків медичних установ про встановлення факту завдання позивачам моральної шкоди та ступеня заподіяння моральної шкоди або інших доказів на підтвердження відчуття та перенесення моральних страждань, в зв`язку з чим, просив відмовити повністю в задоволенні позову (а.с. 56,57)

25.01.2022 року представником позивачів адвокатом Печерським А.Т. до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивачів по 950 000,00 грн на кожного (а.с. 70,71).

03.02.2022 року від представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області надійшло пояснення на позовну заяву, в якому зазначено, що потерпілий ОСОБА_5 помер внаслідок нещасного випадку на виробництві 21.01.2021 року. Постановою «Про призначення одноразової допомоги сім`ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» від 19.08.2021 р. № 14016/10023226/12698/1 на підставі ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105, було призначено одноразову допомогу особі, яка має на це право в разі смерті потерпілого, а саме неповнолітньому сину загиблого ОСОБА_6 . Постановою «Про призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» від 19.08.2021 року № 14016/10023226/12698/2 на підставі ст. 44 Закону №1105, було призначено суми щомісячних страхових виплат особам, які мають на це право, у разі смерті потерпілого, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 . Окрім того зазначено, що позивачі повинні надати докази про моральні переживання в зв`язку з ушкодженням здоров`я, про порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, дані про порушення стосунків з оточуючими людьми, дані про настання інших негативних наслідків. Представник третьої особи просив винести судове рішення на розсуд суду.

В судовому засіданні 19.01.2023 року було замінено третю особу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

В судове засідання представник позивачів не з"явився, неодноразово викликався до суду, про причини неявки суд не повідомив. Суд, з врахуванням думки позивачів, ухвалив рішення щодо розгляду справи за його відсутності.

В судовому засіданні 17.04.2023 року позивачі просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши про те, що душевний біль в зв"язку із смертю сина відчувають і до цього часу. Також позивач ОСОБА_1 зазначав, що вони отримують страхові виплати, але підприємством відповідача було невірно визначено розмір заробітної плати загиблого сина, в зв"язку із чим сума страхового відшкодування зменшилась.

Представник Головного управління ПФУ в Донецькій області позовні вимоги визнав частково, зазначивши про те, що позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди, спричиненої загибеллю сина на виробництві, але заявлений позивачами розмір відшкодування моральної шкоди є надто завищеним.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на період воєнного стану до усунення загрози життю та здоров`ю суддів та учасників судового процесу. Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки попередні судові засідання на підставі аналогічної заяви відповідача було відкладено, а відповідно до вимог ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті, і подальше відкладення розгляду справи буде порушувати право позивачів на своєчасний судовий розгляд. Окрім того, ЦПК України передбачено участь учасників судового процесу в режимі відеоконференції, і судом роз"яснювалося право представнику відповідача скористатися цією можливістю, але жодного разу представником відповідача не було заявлено відповідних клопотань про проведення судових засідань за його участі в режимі відеоконференції.

Суд, заслухавши думку позивачів, представника третьої особи ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

В судовому засіданні встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 42 роки, про що Виконавчим комітетом Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області 25.01.2021 року складено відповідний актовий запис №11 (а.с. 15).

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ВСП «Шахтоуправління «Добропільське ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля». 21.01.2021 року трудові відносини припинено у зв`язку зі смертю працівника (а.с. 18 -23).

Як вбачається з копії акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 21.01.2021 року о 15:35 год. на шахті «Добропільська» виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», який було затверджено начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці Король В.І., розглянувши матеріали комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 21.01.2021 року о 15:35 годині з майстром гірничим дільниці з видобутку вугілля № 1 шахти «Добропільська» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ОСОБА_5 , вивчивши проектно-технічну документацію та висновок СМЕ прийшла до висновку, що на підставі підпункту 2 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 р. за № 337, відповідно до п. 34 «Порядку…» шляхом голосування, одноголосно прийняла одноголосне рішення визнати нещасний випадок, що стався з ОСОБА_5 , пов`язаним з виробництвом, таким що підлягає обліку по ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» зі складанням акту за формою Н-1/П.

Також відповідно п.8 вказаного Акту зазначено, осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону та гігієну праці або органу, який проводить досудове розслідування ( у разі складення тимчасового акту за формою Н-1): ОСОБА_7 - гірник очисного забою дільниці з видобутку вугілля № 1 шахти «Добропільська» ВСП «Шахтоуправління «Добропілььске» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ОСОБА_8 - гірник очисного забою дільниці з видобутку вугілля № 1 шахти «Добропільська» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ОСОБА_9 - машиніст гірничих виїмкових машин дільниці з видобутку вугілля №1 шахти «Добропільська» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ОСОБА_10 - машиніст гірничих виїмкових машин дільниці з видобутку вугілля № 1 шахти «Добропільська» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ОСОБА_11 - майстер гірничий дільниці вентиляцій та техніки безпеки №1 шахти «Добропільська» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ОСОБА_12 - начальник зміни виробничої служби (черговий) шахти «Добропільська» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ОСОБА_13 - виконуючий обов`язки начальника дільниці з видобутку вугілля № 1 шахти «Добропільська» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля». (а.с. 24-37).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що син позивачів ОСОБА_5 дійсно перебував в трудових відносинах з відповідачем і помер внаслідок травмування під час виконання трудових обов"язків, і цей нещасний випадок прийнято до обліку на підприємстві відповідача. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, серед осіб, які допустили порушення Правил безпеки в вугільних шахтах, що спричинило виникнення нещасного випадку, в результаті якого загинув ОСОБА_5 , загиблого не зазначено.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесі, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці.

Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.Частиною 3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Позивачі ставлять питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної їм смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивачів на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Як вбачається з матеріалів справи, син позивачів загинув на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, і внаслідок його смерті позивачам спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, позбавлено моральної підтримки, що призвело до душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків.Виходячи із наведених вище обставин, суд вважає, що позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заподіяно моральну шкоду, і вони мають право на її відшкодування.

Свої моральні страждання, пов`язані зі смертю сина позивачі оцінюють в розмірі 950000,00 гривень на кожного, і розмір заявленого відшкодування обгрунтовують погіршенням стану здоров"я через моральні страждання, пов"язані зі смертю сина на виробництві, погіршенням життєвого укладу, сподівань на належний догляд в старості.

З долучених до матеріалів справи копій довідок вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно перебувають на обліку у лікаря з приводу ішемічної хвороби серця (а.с. 16,17).

Також з довідки від 09.08.2021 року вбачається, що позивачі проживають разом за адресою : АДРЕСА_1 . Інформації щодо проживання із позивачами інших осіб в довідці не зазначено(а.с.13).

В судовому засіданні встановлено, що загиблий ОСОБА_5 був одружений та мав неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2007р.н., проживав разом із своєю сім"єю(а.с. 27,34)

Також, з матеріалі справи вбачається, що позивачі отримують відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105, передбачені законом страхові виплати, які будуть отримувати пожиттєво. Зазначену обставину підтвердили в судовому засіданні позивачі та представник третьої особи.

Суд приймає до увагим всі вищевказані обставини, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, характер та тривалість моральних страждань, які зазнали та продовжують зазнавати позивачі внаслідок смерті сина на виробництві, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, як втрату підтримки близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, керуючись принципом розумності та справедливості, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачів слід задовольнити частково і з відповідача на користь позивачів слід стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. на кожного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь держави судовий збір у розмірі 1000,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст.153 КЗпП України, ст.ст. 3, 5, 12, 13, 18, 258, 260, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», третя особа : Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті смерті сина на виробництві (акт Н-1/П від 30.07.2021 року), 50 000 (п`ятдесят тисяч ) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», , на користь позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн НОМЕР_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті смерті сина на виробництві (акт Н-1/П від 30.07.2021 року), 50000( п`ятдесят тисяч) гривень.

В іншій частині заявлених позовних вимог позивачів - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь держави судові витрати в розмірі 1000 грн. 00 коп.

Іншу частину судових витрат компенсувати за рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 17.04.2023 року, повний текст рішення суду виготовлено 21.04.2023 року.

17.04.2023Суддя В.В.Корнєєва