У Х В А Л А

Справа № 183/4847/23

№ 2-з/183/22/23

24 квітня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Оладенко О.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 10.02.2015, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо зазначеної квартири; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за вищезазначеною адресою.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період кримінального переслідування позивач вирішив придбати квартиру, оформивши право власності на свою рідну сестру ОСОБА_2 , з подальшим переоформленням права власності на позивача. Після завершення кримінальних проваджень позивач усно пропонував відповідачу ОСОБА_2 переоформити на нього право власності на квартиру, яку придбано за кошти відповідача, які він отримав від продажу земельної ділянки.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову у якій заявник просить заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що метою звернення із заявою є недопущення передачі права власності на спірну квартиру третім особам.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною першої статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, арешт майна та заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, тобто, не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову, а суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, отже, вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Як вже зазначалось, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник не зазначив, що існує вірогідність того, що відповідач відчужить належне йому нерухоме майно. Також у заяві відсутні посилання на обставини, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, з поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що право власності на спірну квартиру за відповідачем ОСОБА_1 з 10.02.2015. При цьому у заяві про забезпечення позову та доданих до неї документах відсутні відомості про те, що після реєстрації права власності відповідачка вчиняла дії, спрямовані на відчуження спірного майна.

Отже, суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права, проходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

При цьому, заявник не позбавлений права повторно звернутися з відповідною заявою у разі наявності належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 24 квітня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.