Справа № 347/1031/23
Провадження № 2/347/335/23
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у відкритті провадження

25 квітня 2023 року м.Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним висновку експерта та зобов`язання внести відомості в ЄРДР за фактом підробки документів,

в с т а н о в и л а :

Стислий виклад змісту позовних вимог.

24.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним висновку експерта та зобов`язання внести відомості в ЄРДР за фактом підробки документів. В обґрунтування позову ствердив, що в провадженні Косівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. У даній справі ОСОБА_1 було подано зустрічну позовну заяву, у прийнятті якої ухвалою Косівського районного суду від 18.04.2023 року було відмовлено, та зазначено, про те, що ОСОБА_1 не позбавлений звернутися з окремим позовом за результатами кримінального провадження. У позовній заяві, ОСОБА_1 стверджує, що висновок експерта №81 від 19.06.2014 року яким встановлено ступінь тілесних ушкоджень ОСОБА_2 є недійсним, сфальсифікованим, неправдивим, і на підставі такого висновку ОСОБА_2 заявив вимогу про відшкодування 300 000 гривень. Також, позивач просив зобов`язати СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області внести по даному факту відомості до ЄРДР.

Перевіривши подану позовну заяву, та додані до неї документи, суд доходить наступного висновку.

Норми права які застосував суд.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Статтею 186 ЦПК України передбачено правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі.. Зокрема: суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами;

3) у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим;

5) є рішення суду іноземної держави, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 19 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин в їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Фактичні обставини справи встановлені судом, та мотивована оцінка суду щодо відсутності підстав для відкриття провадження у справі.

Так, в провадженні Косівського районного суду перебуває цивільна справа ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої злочином, №347/755/22. В даній цивільній справі ОСОБА_1 було подано зустрічну позовну заяву, в прийнятті якої ухвалою Косівського районного суду від 18.04.2023 року було відмовлено. При цьому у вказаній ухвалі судом було зазначено, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги щодо визнання недійсним висновку експерта №81 від 19.06.2023 року, та зобов`язання внести відомості в ЄРДР не є взаємопов`язаними з вимогами ОСОБА_2 , а відтак не можуть бути прийняті до спільного розгляду в цивільній справі №347/755/22.

Судом також було констатовано той факт, що в провадженні Косівського районного суду перебуває кримінальне провадження № 347/439/21, про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України за фактом подій, що мали місце 13.06.2014 року. Головуючою у справі суддею є Кіцула Ю.С. Розгляд вказаного кримінального провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання. Суд звертає увагу, що в межах даного кримінального провадження ОСОБА_1 був заявлений цивільний позов щодо відшкодування шкоди завданої злочином. Питання щодо прийняття цивільного позову до спільного розгляду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 судом ще не вирішено, оскільки під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні ОСОБА_1 покинув зал судового засідання приміщення Косівського районного суду.

В ухвалі про відмову у прийнятті зустрічного позову, ОСОБА_1 було роз`яснено, що заявлення ОСОБА_1 цивільного позову з одних і тих самих підстав до ОСОБА_2 в межах різного судочинства є неправомірним.

Судом дійсно було зазначено, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися з цивільним позовом до ОСОБА_2 саме про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, однак вже після розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_2 , і за умови, що заявлений ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження буде залишено без розгляду, чи відмовлено у його прийнятті.

А відтак, доводи ОСОБА_1 про те, що він праві звернутися з позовом про визнання недійсним висновку експерта, та зобов`язання внести відомості в ЄРДР про, що нібито зазначено в ухвалі Косівського районного суду від 18.04.2023 року не відповідає дійсності.

Також суд звертає увагу, що в даній позовній заяві ОСОБА_1 заявлено дві позовні вимоги: 1) визнання висновку експерта №81 від 19.06.014 року таким, що не відповідає дійсності; 2) зобов`язати СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості за фактом підробки документів.

Однак суд звертає увагу, що вимога про зобов`язання внести відомості в ЄРДР не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Що стосується вимоги про визнання недійсним висновку експерта №81 від 19.06.2014 року, то такий є окремим доказом у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1 , яке було закрито на підставі ст. 49 КК України. Оцінка висновку експерта, як доказу, надається судом саме в рамках кримінального провадження, а не цивільного судочинства. А відтак ОСОБА_1 не позбавлений був можливості висловлювати свої доводи щодо належності та допустимості доказу, саме під час розгляду кримінальної справи.

Цивільним та цивільно-процесуальним законодавством не передбачено можливості окремого оскарження в порядку цивільного судочинства доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частинами 2 та 3 ст. 186 ЦПК України встановлено про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 186, 258- 260 ЦПК України, суддя ,

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним висновку експерта та зобов`язання внести відомості в ЄРДР за фактом підробки документів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 25 квітня 2023 року.

Суддя Ю.С. Кіцула