Справа № 342/1395/22
Провадження № 2/342/154/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 , в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі будинковолодіння АДРЕСА_1 . Бажаючи реалізувати своє право на спадщину за законом, ОСОБА_1 вчасно звернувся до приватного нотаріуса Коломийського нотаріального округу Стефурак Н.Я., на підставі чого заведена спадкова справа № 68/2022. Нотаріусом прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Причиною такої відмови стала реєстрація спадкового господарства, як колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_5 , 1911 р.н. Через вказані обставини, нотаріус позбавлена можливості визначити розмір частки спадкодавця та видати відповідний правовстановлюючий документ. Відповідно до записів у технічному паспорті та по господарських книгах, спадковий житловий будинок побудовано в 70-их роках на земельній ділянці, площею 0,18 га по АДРЕСА_1 . 14.06.1988 на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 11 від 13.01.1988 видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, яким посвідчено, що вищевказаний жилий будинок з приналежними до нього будівлями, спорудами, в цілому належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 . ОСОБА_5 , 1911 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 приходиться бабусею по татовій лінії споріднення щодо померлої ОСОБА_6 . На час смерті ОСОБА_5 , позивач та його батьки проживали разом, були зареєстровані за однією адресою, мали спільний побут та вели спільне господарство. На час смерті ОСОБА_6 і по сьогодні, позивач проживає у цьому будинку. Ще при житті ОСОБА_6 , вони разом проводили як капітальний так і поточний ремонти та вчинили всі інші необхідні дії щодо обслуговування господарки. Станом на 15.04.1991 року в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими: ОСОБА_3 , 1964 року народження; ОСОБА_6 , 1966 року народження , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , 1988 року народження. Голова колгоспного двору - ОСОБА_5 , 1911 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06 січня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання та витребувано: з Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ), належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у разі відсутності спадкової справи, надати відомості про її відсутність; від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) Стефурак Н.Я., належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , в якій просять ухвалити судове рішення, яким визнати: за ОСОБА_2 право власності на 4/24 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_3 право власності на 10/24 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що підставою для звернення ОСОБА_7 до суду із вказаною позовною заявою стала відмова нотаріуса в оформленні його права на спадщину за законом через реєстрацію спадкового господарства , як колгоспний двір. Оскільки спадкова справа №68/2022 заведена після смерті ОСОБА_8 , 1966 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , то до спадкового майна входить тільки частка у вищевказаному житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами. Вони всі разом проживали однією сім`єю до часу смерті ОСОБА_6 і вважаються такими, що вступили в управління спадковим майном після її смерті. Заяви про відмову від спадщини не подавали. Станом на 15.04.1991 в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими: ОСОБА_3 , 1964 року народження, ОСОБА_6 , 1966 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , 1988 року народження. Згідно свідоцтва про право особистої власності голова колгоспного двору - ОСОБА_5 , 1911 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто, кожному члену даного колгоспного двору належить по 1/4 частині, в тому числі спадкодавцю - ОСОБА_6 , яка успадкувала 1/4 частку померлої баби, належало на день смерті - 1/2 . Відповідно, позивачу за первісним позовом - ОСОБА_1 належить 1/4 частина вищевказаного господарства та претендує на третину від спадкового майна, всього: 1/4+1/6=5/12 частин (або 10/24). ОСОБА_3 теж належить 1/4 частина господарства та третина від частки спадкового майна, всього: 1/4+1/6=5/12 частин (або 10/24). ОСОБА_2 належить третина від спадкового майна після смерті мами: 1/3 від 1/2 = 1/6 частина (або 2/12, або 4/24).

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (справа №342/158/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом (справа № 342/1395/22), присвоєно об`єднаній справі №342/1395/22.

Учасники справи в судове засідання 25.04.2023 не з`явилися.

Представник позивача (відповідача по зустрічному позову) ОСОБА_1 - адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву про судовий розгляд справи проводити без позивача та представника. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Відповідачі (позивачі по зустрічному позову) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до суду заяви про проведення судового розгляду справи без них, зустрічний позов підтримують в повному обсязі.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14 червня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13 січня 1988 року, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №510 від 14.06.1988.

Рішенням виконкому Чернятинської сільської ради в 1991 році було перейменовано АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1, номера будинків залишились не змінними, що доводиться копією довідки № 24/128 від 03.05.2022, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 324974219 від 07.03.2023 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

За господарством, власником якого була померла ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка, розміром 0,18 га, яка виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що доводиться довідкою № 24/326 від 15.09.2022, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1974 році, господарські будівлі та споруди споруджено в 1969, 1970, 1990, 1991 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ФОП ОСОБА_9 на підставі договору № 01037/С від 15.09.2022, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 15.09.2022 становить - 119 548 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Станом на 15.04.1991 в господарстві в АДРЕСА_1 , суспільна група господарства - колгоспника, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , 1911 р.н., голова господарства, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , 1964 р.н., зять, ОСОБА_6 , 1966 р.н., внучка, ОСОБА_1 , 1988 р.н., правнук, що доводиться Витягом з по господарської книги № 5 (ос. рах. 375) Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 рік, наданим Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради № 24/135 від 03.05.2022.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності по частині належав колишнім членам колгоспного двору- ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що стверджується копіями: свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 29 жовтня 1966 року народження, свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого 22 листопада 1987 року.

Матір ОСОБА_6 - ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 40 років у м. Івано-Франківськ, відповідний актовий запис № 47 від 26.09.1985, що стверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серія НОМЕР_3 від 30.03.2023.

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Голова колишнього колгоспного двору ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 80 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 13 від 29.03.1991, що стверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серія НОМЕР_4 , виданого 04.03.2023 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_5 померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_10 є сином ОСОБА_5 , що стверджується копією архівної довідки № Т-5(Ц)/06-06 від 24.02.2023 та копією актового запису про народження, виданих Державним архівом Івано-Франківської області.

На момент смерті ОСОБА_5 , 1911 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом із нею проживали та були зареєстровані: ОСОБА_10 , 1938 року народження, син, ОСОБА_6 , 1966 р.н., внучка, ОСОБА_3 , 1964 р.н., зять, ОСОБА_1 , 1988 р.н., правнук. Після смерті ОСОБА_5 її син ОСОБА_10 , який проводив поховання, своїми діями вступив у володіння всього спадкового її майна, що стверджується довідкою №24/105 від 16.03.2023 виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5 , який прийняв спадщину після її смерті, вступив в управління та володіння спадковим майном є її син ОСОБА_10 .

Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 29/01-16 від 14.01.2023 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71158415 від 14.01.2023, стверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заведена.

Як встановлено, ОСОБА_10 успадкував після смерті матері ОСОБА_5 1/4 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак не оформлено документи про спадкування.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 68 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 12 від 26.04.2006, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 , виданого 26.04.2006 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На момент смерті ОСОБА_10 , 1938 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом із ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_11 , 1941 р.н., дружина, ОСОБА_12 , 1977 р.н., син дружини, ОСОБА_13 , 1979 р.н., невістка, ОСОБА_14 , 1999 р.н., внучка, ОСОБА_15 , 2002 р.н., внучка, що стверджується довідкою №24/144 від 20.04.2023, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

Про те, що ОСОБА_10 , 1938 р.н. та ОСОБА_16 , 1941 року народження були подружжям (запис № 03 від 07.02.1988) доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_6 від 07.02.1988.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_10 , яка прийняла спадщину після його смерті є його дружина ОСОБА_11 .

Городенківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 333/2008 (номер у Спадковому реєстрі № 44485668), заведену після смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , з якої вбачається, що спадщину прийняла спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,яка подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом. ОСОБА_11 державним нотаріусом видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за законом на: право на земельну частку (пай) та свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП, що належали померлому ОСОБА_10 .

Як встановлено судом, саме ОСОБА_11 успадкувала після смерті ОСОБА_10 1/4 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що успадковано ним після смерті матері ОСОБА_5 , однак не оформлено документи про спадкування.

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 73 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 18 від 14.04.2015, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 , виданого 14.04.2015 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

На виконання ухвали суду, приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Стефурак Н.Я. надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 141/2015 (номер у Спадковому реєстрі № 58124597), заведену після смерті ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , з якої вбачається, що спадщину прийняв спадкоємець першої черги за законом - її син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який подав до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Отже, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_11 , який прийняв спадщину після її смерті є її син ОСОБА_12 .

Член колишнього колгоспного двору - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 40 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 36 від 15.12.2006, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_8 , виданого 15.12.2006 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

На момент смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом із нею проживали, були зареєстровані та вели спільне господарство: ОСОБА_3 , 1964 р.н., чоловік, ОСОБА_1 , 1988 р.н., син, ОСОБА_17 , 1991 р.н., дочка, що доводиться довідкою № 24/102 від 30.03.2022, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були подружжям, з 22.11.1987 перебували у шлюбі (запис № 41 від 22.11.1987), що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 22.11.1987.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_14 після реєстрації шлюбу 27.04.2012 з ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (актовий запис за № 9 від 27.04.2012), присвоєно прізвище « ОСОБА_20 », що доводиться копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_9 , виданого 27.04.2012 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_6 є: чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_21 , які прийняли спадщину після її смерті, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,та не подали нотаріусу, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, заяву про відмову від прийняття спадщини.

На виконання ухвали суду, приватний нотаріус Коломийського нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стефурак Н.Я. надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 68/2022 (номер у Спадковому реєстрі 69264395) заведеної після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якої вбачається, що спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_1 04.05.2022 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_6 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору успадкували: чоловік ОСОБА_3 - 1/12 (1/3 від 1/4) частину даного житлового господарства; син ОСОБА_1 - 1/12 (1/3 від 1/4) частину даного житлового господарства; дочка ОСОБА_21 - 1/12 (1/3 від 1/4) частину даного житлового господарства.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Підставою звернення позивача (відповідача за зустрічною позовною заявою) до суду стало те, що Постановою приватного нотаріуса Коломийського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Стефурак Н.Я. від 18.08.2022 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній і частка померлої в житловому будинку не визначена.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 .Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_10 ; спадщину після смерті ОСОБА_10 прийняла спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_11 ;спадщину після смерті ОСОБА_11 прийняв спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_12 ; спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли спадкоємці першої черги за законом - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору та відсутність (втрату) правовстановлюючого документу на житловий будинок, ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 4/12 (1/12 - успадкована після смерті матері ОСОБА_6 , 1/4 (3/12) - належить йому як колишньому члену колгоспного двору) частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ;в іншій частині позовуслід відмовити;

- зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 4/12 (1/12) - успадкована після смерті дружини ОСОБА_6 , 1/4 (3/12) - належить йому як колишньому члену колгоспного двору) частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ;в іншій частині зустрічного позовуслід відмовити;

- зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ;в іншій частині зустрічного позовуслід відмовити.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1274, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 право власності на 4/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_17 право власності на 4/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В іншій частині зустрічного позовуОСОБА_3 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_18 право власності на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В іншій частині зустрічного позовуОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 .

Місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_11 .

Місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 .

Судове рішення складено 25.04.2023.

Суддя: Федів Л. М.