Справа № 211/1837/23
Провадження № 2/211/1434/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 . За життя його мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та була знята з реєстраційного обліку за цією адресою у зв`язку зі смертю. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_4 . Його батьки перебували у шлюбі.

Бабуся ОСОБА_2 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 разом з ним. Вона отримала квартиру на законних підставах ( ордер), за життя він та його бабуся звернулися до органу приватизації задля оформлення документів про право власності на квартиру, подалі всі необхідні документи, вчасно сплачували всі комунальні платежі, при цьому, уповноважили представника оформити документи та провести їх належну реєстрацію.

ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся померла, вже після її смерті, він отримав всі документи на квартиру, в якій він вказаний як власник майна та вказана його покійна бабуся, але значення вказаній обставини не надав, оскільки він є людиною не обізнаною з точки зору права, та був переконаний, що жодних проблем з документами на квартиру немає.

Весь цей час, він зареєстрований в квартирі, сплачує комунальні платежі та є добросовісним власником. На момент смерті своєї бабусі він був зареєстрований за однією адресою з нею, тобто фактично, спадщину після її смерті прийняв, маючи на меті оформити юридично свідоцтво про право на спадщину за законом.

З метою прийняття спадщини, він звернувся до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що, 03 березня 2023 року державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. позивачу було видано постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ на спадкову квартиру було видано на ім`я померлої ОСОБА_2 вже після її смерті та рекомендовано звернутися до суду.

Він є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі, фактично прийняв спадщину, оскільки був з нею зареєстрований за однією адресою, інших спадкоємців немає, заповіт за життя померла ОСОБА_2 не складала, свідоцтво про право на спадщину за законом іншим особам не видавалося.

Таким чином, беручи до уваги відмову нотаріуса у видачі спадщини, враховуючи смерть власника частини - квартири, єдиний спосіб оформити спадщину після смерті своєї бабусі це звернення до суду з даним позовом. У зв`язку з чим просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано з Четвертої криворізької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Кафтасьєва Г.В. до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає.

Голова Довгинцівської районної в місті ради Ратінов І. до суду надав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Заперечень щодо вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом не мають, за відсутності інших спадкоємців.

Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 41 Конституції України та частин першої та другої статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , актовий запис № 1359, свідоцтво серія НОМЕР_1 ( а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , актовий запис 919, свідоцтво серія НОМЕР_2 ( а.с. 6).

За життя мати позивача була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та була знята з реєстраційного обліку за цією адресою у зв`язку зі смертю ( а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_4 , актовий запис № 1792 ( а.с. 8).

Батьки позивача перебували у шлюбі, актовий запис № 447 ( а.с. 9).

Факт родинних стосунків між позивачем та померлою ОСОБА_3 а саме, про те, що позивач є її сином, підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 71, згідно до якого, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , копія свідоцтва про народження НОМЕР_3 ( а.с. 10).

Факт родинних відносин між померлою бабусею та матір`ю позивача підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 510, серія ГД 180753, згідно до якого, в графі «мати» вказана ОСОБА_2 ( а.с. 11).

Бабуся позивача була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 ) разом з позивачем по справі, ОСОБА_2 отримала квартиру на законних підставах ( ордер), за життя позивач та його бабуся звернулися до органу приватизації задля оформлення документів про право власності на квартиру.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.04.2007 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належала на праві спільної часткової власності по частині померлій ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 від 23.02.2007 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, розпорядження № Д-184 від 05.02.2007 року ( а.с. 13,14).

Позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 на частину спірної квартири, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки правовстановлюючий документ на вищевказане майно було видано на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вже після її смерті ( а.с. 16).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому нерухоме майно, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У статті 1216, 1218, 1220 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і е припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч.3 ст. 8 до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно до ч.1 ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленною заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі, він фактично прийняв спадщину, оскільки був з нею зареєстрований за однією адресою, інших спадкоємців немає, заповіт за життя померла ОСОБА_2 не складала, свідоцтво про право на спадщину за законом іншим особам не видавалося ( а.с. 26-36 копія спадкової справи).

Таким чином, ОСОБА_2 за життя звернулася задля оформлення документів щодо приватизації житла, але померла, не встигнув оформити документи. За вказаних обставин, враховуючи такий загальний принцип засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, очевидно, що будь-яким іншим чином, аніж визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири у позивача не має окрім звернення до суду зі вказаним позовом.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання права власності в порядку спадкування за ОСОБА_1 на частину квартири за адресо: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 .

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 321, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265,280 ЦПК України,суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 47, 7 кв. м., житловою площею 31, 7 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи відсутність позовних вимог у частині розподілу судових витрат, судовий збір відшкодуванню позивачу не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 липня 2023 р.

Суддя: Н. О. Сарат