Ухвала

Іменем України

19 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 686/322/21

провадження № 61-3878ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шкодяка Ігоря Антоновича, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 08 березня 2023 року у справі за позовом заступника керівника окружної прокуратури м. Хмельницького в інтересах Держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка»» про визнання недійсним наказу та витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника окружної прокуратури м. Хмельницького звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 26 грудня 2022 року у задоволенні позову заступника керівника окружної прокуратури м. Хмельницького в інтересах Держави відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу представника

ОСОБА_1 - адвоката Шкодяка І. А., на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2022 року залишено без руху, запропоновано заявникові: 1) сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на зазначене судове рішення та надати докази на підтвердження його сплати; 2) оформити апеляційну скаргу відповідно до вимог статті 356 ЦПК України, та подати до суду її нову редакцію з копіями апеляційної скарги для інших учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

У січні 2023 року, на виконання вимог ухвали Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Шкодяком І. А., подано оформлену апеляційну скаргу відповідно до вимог статті 356 ЦПК України та клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на зазначене судове рішення.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2023 року

у задоволенні клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору відмовлено, продовжено ОСОБА_1 строк для сплати судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою на 10 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 08 березня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шкодяка І. А., визнано неподаною та повернуто заявникові.

Повертаючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шкодяка І. А., суд апеляційної інстанції зробив висновок, що заявник хоча

і отримав копію ухвали Хмельницького апеляційного суду від 27 січня

2023 року, одночасно у встановлений судом строк не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги, інших підстав для звільнення від справляння судового збору не зазначив, отже недоліки апеляційної скарги не усунув, що

є підставою для повернення скарги заявнику.

У березні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шкодяк І. А., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 08 березня 2023 року, в якій просить зазначену ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити для продовження апеляційного розгляду до Хмельницького апеляційного суду.

1. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 28 березня 2023 року касаційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Шкодяк І. А.,залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявникові надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Копію вказаної ухвали направлено заявникові на зазначені в касаційній скарзі адреси.

2. У квітні 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку заявник звернувся до Верховного Суду з клопотаннями на виконання ухвали Верховного Суду від 28 березня 2023 року, а саме надав докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

3. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Щодо посилань заявника на зміст пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних

з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Відповідно до правового висновку, викладеного в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20 (провадження № 11-128заі20), пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Подібні висновки зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Системний аналіз наведених норм закону з урахуванням правових висновків Верховного Суду свідчить про те, що у кожному випадку суди мають враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до неї особи).

Крім того, як вже було зауважено Верховним Судом у змісті ухвали

від 28 березня 2023 року про залишення касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Шкодяка І. А. без руху, відповідно до висновку Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 285/3858/17 (провадження № 61-34722св18) «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час постановлення ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Верховний Суд зазначає, що зазначена пільга щодо сплати судового збору поширюється на учасників бойових дій, які звертаються до суду як позивачі за захистом своїх порушених прав».

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши зміст як апеляційної скарги, так

і доданих до неї доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для звільнення заявника від сплати судового збору з підстав, передбачених, пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спір пов`язаний з порушенням його прав як учасника бойових дій.

Крім того, апеляційним судом надано оцінку посиланням представника скаржника - адвоката Шкодяка І. А. на постанови Верховного Суду у справах №672/486/19, №686/10604/19. Відповідно, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що останні не заслуговують на увагу, оскільки

у зазначених судових рішеннях не встановлені обставини на підтвердження того, що справа № 686/322/21, у якій заявником було подано апеляційну скаргу, пов`язана з порушенням прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

З таким висновком погоджується і Верховний Суд.

З аналізу змісту оскаржуваного заявником судового рішення та матеріалів касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку, що як апеляційна скарга, так і клопотання про звільнення від сплати судового збору не містять посилань на зміст пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

За правилом пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 356 ЦПК України, якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина друга статті 357 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Посилання заявника на позбавлення права на доступ до суду

є безпідставними.

Вимога апеляційного суду сплатити судовий збір не свідчить про відмову

у доступі до суду, а положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не передбачає право на безкоштовне провадження у цивільній справі.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, не встановивши підстав для звільнення

заявника від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», зробив обґрунтований висновок, що недоліки апеляційної скарги ним не усунуто, тому наявні передбачені частиною третьою статті 185 ЦПК України підстави для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шкодяка Ігоря Антоновича, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 08 березня 2023 року у справі за позовом заступника керівника окружної прокуратури м. Хмельницького

в інтересах Держави до Головного управління Держгеокадастру

у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка»» про визнання недійсним наказу та витребування земельних діляноквідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць