Постанова

Іменем України

19 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 368/1465/13-ц

провадження № 61-6353св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду

від 30 травня 2022 року у складі колегії суддів: Махлай Л. Д.,

Немировської О. В., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовну заяву мотивовано тим, що вона є власником земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,167 га, що розташована по АДРЕСА_1 . Відповідач є власником сусідньої земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку

та господарських споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .

На думку ОСОБА_1 , відповідач незаконно, з порушенням будівельних норм та правил, побудувала металевий паркан на її земельній ділянці

і користується частиною земельної ділянки яка належить їй та відмовляється прибрати паркан і відновити межі земельної ділянки, а також чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою, оскільки вона не може користуватись частиною її земельної ділянки.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила суд:

зобов`язати ОСОБА_2 знести за власний рахунок, побудований нею паркан на її земельній ділянці;

відновити межі її земельної ділянки;

не чинити перешкоди в користуванні їй земельною ділянкою;

зобов`язати ОСОБА_2 знести за власний рахунок, побудовані нею самочинно конструктивні елементи житлового будинку на власній земельній ділянці, оскільки вони побудовані з порушенням будівельних норм та правил.

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 з урахуванням неодноразового уточнення та збільшення вимог просила зобов`язати ОСОБА_1 розібрати частину спірної господарської споруди та відновити її стінку так, щоб найбільш виступаючі частини її стіни були не ближче 1 м до межі ділянки, що належить їй, а також зобов`язати очистити та демонтувати вигрібну яму і знести господарську споруду в якій розташована вбиральня. Стягнути з ОСОБА_1

2 265,16 грн у відшкодування матеріальної шкоди - як компенсація

за втрачений заробіток у зв`язку з поїздками у судове засідання

і необхідністю брати відгули за місцем роботи та 12 500,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 19 квітня

2017 року у складі судді Кириченка В. І. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , у зв`язку із недоведеністю цих вимог належними

та допустимими доказами.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 30 травня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки ці вимоги недоведені належними та допустимими доказами.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у липні 2022 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати постанову суду апеляційної інстанції й справу передати на новий апеляційний розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, а саме щодо не повідомлення ОСОБА_1 належним чином про дату та час розгляду справи.

Разом із цим, на думку ОСОБА_1 , судом першої інстанції проігноровано обставини встановлені постановою Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі № 911/12005/14, яка набрала законної сили. Зокрема вказаною постановою встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області

на підставі наказу Інспекції ДАБК у Київській області від 08 січня 2014 року № 01-«ОД», направлення від 01 липня 2014 року № 1674.14/08/01, наказу

від 17 липня 2014 року, направлення від 18 липня 2014 року

№ 164.14/08/01/П, проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства ОСОБА_2 будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт від 18 липня

2014 року.

В ході перевірки встановлено, що на земельній ділянці, за адресою:

АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 906221, проводиться будівництво житлового будинку. Виконано будівельні роботи з будівництва індивідуального будинку з керамічної цегли на рівні другого поверху. ОСОБА_2 розпочала будівництво відповідно до поданого та зареєстрованого у встановленому порядку повідомлення про початок виконання будівельних робіт у Інспекції ДАБК у Київській області за № КС 08. Будівництво проводиться

з відхиленням від будівельного паспорту (змінено відстань розміщення житлового будинку від червоної лінії) виданого та погодженого начальником відділу містобудування та архітектури Кагарлицької районною державною адміністрацією Андрущенком О. В.

Інспекцією винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2013 року № А- 1212/40, та вручено припис

від 15 жовтня 2013 року № С-1510/11 з вимогою усунути допущені правопорушення у термін до 31 березня 2014 року окрім цього, перевіркою встановлено, що вимоги припису Інспекції від 15 жовтня 2013 року

№ С-1510/11 ОСОБА_2 не виконані, чим порушено вимоги частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 533. Також у вказаній постанові Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року зазначено, що факт вчинених порушень ОСОБА_2 не заперечується.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду

від 30 травня 2022 року. Відкрито касаційне провадження та витребувано справу з Кагарлицького районного суду Київської області.

У серпня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2023 року справу призначено

до розгляду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2

на касаційну скаргу у якому зазначено, що оскаржуване судове рішення

є законним та обґрунтованим.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 19 квітня

2017 року у складі судді Кириченка В. І. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , а також представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернулися із апеляційними скаргами до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану її представником

ОСОБА_3 , а також апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану

її представником ОСОБА_4 , на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року зупинено до отримання висновку експерта.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 березня 2020 року провадження у справі № 368/1465/13-ц відновлено. Справу призначено

до розгляду на 31 березня 2021 року на 09 год 20 хв (а. с. 4, т. 6).

Згідно протоколу судового засідання від 31 березня 2021 року судове засідання відбувалося за участю ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_3 (а. с. 10, т. 6).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року клопотання ОСОБА_5 про приєднання для проведення судової експертизи задоволено та долучено до матеріалів справи топографо-геодезичну зйомку земельних ділянок (кадастрові номери: :01:326:0003

та :01:326:0007). Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (а. с. 11-13, т. 6).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року поновлено апеляційне провадження у справі № 368/1465/13-ц. призначено справу

до розгляду на 31 січня 2022 року на 10 год 15 хв (а. с. 47, т. 6).

Згідно протоколу судового засідання від 31 січня 2022 року судове засідання відбувалося за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3

та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 . Розгляд справи було відкладено на 21 лютого 2022 року на 10 год 00 хв (а. с. 53-55, т. 6).

Відповідно до протоколу судового засідання від 21 лютого 2022 року судове засідання відбувалося за участю ОСОБА_1 та її представника

ОСОБА_3 , а також ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_6 . Розгляд справи було відкладено на 14 березня 2022 року на 10 год 10 хв

(а. с. 59-61, т. 6).

Призначена до розгляду справа № 368/1465/13-ц на 14 березня 2022 року була знята зі складу, що підтверджується довідкою Київського апеляційного суду від 14 березня 2022 року (а. с. 62, т. 6).

Справу було призначено до розгляду на 30 травня 2022 року на 10 год 00 хв (а. с. 64, т. 6).

Відповідно до протоколу судового засідання від 30 травня 2022 року судове засідання відбувалося за участю ОСОБА_2 (а. с. 66, 67, т. 6).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд Київським апеляційним судом справи № 368/1465/13-ц 30 травня 2022 року о 10 год 00 хв.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3

частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції

не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,

з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частинами першої та другої статті 211 ЦПК України передбачено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно із частинами другою, четвертою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка

є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але

не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки

під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку

чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи,

що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа

не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою

у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 була присутня 21 січня 2022 року у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, проте розгляд справи № 368/1465/13-ц було відкладено на 14 березня 2022 року

на 10 год 10 хв (а. с. 59-61, т. 6).

Призначена до розгляду справа № 368/1465/13-ц на 14 березня 2022 року була знята зі складу, що підтверджується довідкою Київського апеляційного суду від 14 березня 2022 року (а. с. 62, т. 6).

Матеріали справи не містять доказів про повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду вказаної справи у Київському апеляційному суді, тобто про розгляд справи 30 травня 2022 року о 10 год 00 хв.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (стаття 129 Конституції України). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України

з 11 вересня 1997 року, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням

статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України

є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які

не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні

з опонентом.

Таким чином, неналежне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції є порушенням вимоги

статті 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Враховуючи наведене постанова Київського апеляційного суду від 30 травня 2022 року підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович