Справа № 366/1352/21
Провадження 2-к/366/1/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року смт Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Гончарук О.П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків клопотання Відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання та примусове виконання на території України рішення білоруського суду від 9 січня 2020 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

В.о. начальника відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) звернувся до Іванківського районного суду Київської області з клопотанням про визнання та примусове виконання на території України рішення білоруського суду від 9 січня 2020 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що з надісланих судом документів та ухвали від 27 квітня 2021 року у справі №366/2735/20 Іванківський районний суд Київської області повернув без виконання судове доручення білоруського суду про вручення документів ОСОБА_1 . Таким чином судом фактично не розглянуто клопотання про визнання та примусове виконання на території України рішення білоруського суду.

На підставі викладеного Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) просить розглянути клопотання про визнання та примусове виконання на території України рішення білоруського суду від 9 січня 2020 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Суд відповідно до вимог чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі Закон).

22 грудня 2022 року Закон опубліковано у газеті «Голос України» та 23 грудня 2022 року Закон набрав чинності.

Вказаний Закон передбачає зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь (стаття 1); вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР (стаття 2).

Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення.

Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами.

У період зупинення дії міжнародного договору Україна утримується від дій, які могли б перешкодити поновленню дії договору.

За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року.

З дати зупинення дії Мінської конвенції: не здійснюватиметься співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами російської федерації і республіки білорусь з питань визнання і виконання судових рішень російської федерації та республіки білорусь на території України можливо на основі принципу взаємності відповідно до статей 462 і 471 Цивільного процесуального кодексу України.

З наведеного вбачається, що виявлено обставини для відмови у задоволенні клопотання про примусове виконання вказаного рішення білоруського суду, у зв`язку з зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 462-468 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання Відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання та примусове виконання на території України рішення білоруського суду від 9 січня 2020 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя О.П. Гончарук