Провадження № 2/127/2786/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 до суду із позовною заявою звернулася ОСОБА_1 яка просила визначити, що частка у праві спільної сумісної власності за життя ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок загальною площе 118, 9 кв.м., житловою площею 70,3 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становила 1/2 її частину. Визнати за позивачкою право власності на 1/2 (одну другу) частки будинковолодіння, що складається з житлового будинку літера «А» з прибудовами літера "а", "а1", "а2", "а3" загальною площе - 118, 9 кв.м., в тому числі житловою площею - 70,3 кв.м., погрібу літера "п/а", "п/а1", гаражу літера "Б", сараю літера "Б1", убиральні "В", огорожі №1, воріт з хвірткою №2, що розташовані у АДРЕСА_1 . Мотивувала позовні вимоги тим, що позивачки чоловік ОСОБА_7 та його брат ОСОБА_8 володіли на праві спільної сумісної власності будинком та господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді частки на будинок та господарських будівель та споруд, що знаходиться за вищевказаною адресою. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на вказане майно отримала відмову з огляду на те, що частка майна померлого за життя була не визначена. З огляду на те, що ОСОБА_8 також помер то відповідачами є його спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 03.10.2023 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи здійснити у загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 21.12.2022 закрито підготовче провадження та вирішено призначити до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачка та її представник не прибули. На адресу суду представник позивача адвокат Бевз О.І. надала заяву в якій просила розгляд справи здійснити у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити із підстав наведених у позові.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином про причини неявки суд не повідомили.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на праві приватної власності належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , частка кожного власника не була визначена.

Відповідно додатку №3/112 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №200 від 04.06.1987р. житловому будинку з існуючим номером АДРЕСА_3 присвоєно номер 27.

ОСОБА_7 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя усе належне йому майно заповів своїй дружині ОСОБА_1

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_7 виявила бажання отримати спадкове майно подавши відповідну заяву. Проте у частині отримання свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 їй відмовлено. Причиною відмови нотаріус зазначає те, що за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровано право власності в цілому на праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_4 , з огляду на це неможливо встановити, яка частка житлового будинку належала померлому ОСОБА_7 .

ОСОБА_8 заповів належне йому майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 у рівних частках своїм донькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Відповідачі згідно матеріалів спадкової справи спадкове майно прийняли.

Згідно характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до складу домоволодіння входить: житловий будинок, прибудови, погріб, гараж, сарай, убиральня, огорожа, ворота з хвірткою.

Відповідно до технічого паспорту до приміщення загальна площа приміщення складає 118,9 км.м, житлова площа 70,3 кв.м., та складається із двох приміщень, до приміщення № 1 належать: коридор площею 7 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., кімнати площею 12,1 кв.м., кімнати площею 11,3 кв. м., кімнати площею 12,9 кв.м., санвузла площею 3,4 кв.м., до приміщення за №2 належить з тамбур площею 4,8 кв. м., коридор площею 9,7 кв.м., кухня площею 9,3 кв.м., санвузол площею 5,7 кв.м., кімната площею 12,6 кв.м., кімната площею 12,3 кв.м., кімната площею 9,1 кв. м.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Суд дослідивши надані докази та пояснення сторін дійшов до висновку про те, що позивач є єдиним спадкоємцем належного майна померлого, за життя якому належало на праві спільної сумісної власності будинковолодіння. Суд вважає, що так як частка не була визначена то ОСОБА_7 та ОСОБА_8 користувалися майном порівно, тобто по 1/2, протилежного стороною відповідача не доведено, та це узгоджується із законом. Так як позивачка є спадкоємцем майна померлого то відповідно вона успадкувала ту частку, яка належала її чоловіку, тобто половину. Оскільки позивачка не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд вважає за можливе взяти до уваги клопотання позивача та залишити судові витрати за нею.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати, що частка у праві спільної сумісної власності за життя ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок загальною площе 118, 9 кв.м., житловою площею 70,3 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становила 1/2 її частину.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частки будинковолодіння, що складається з житлового будинку літера «А» з прибудовами літера "а", "а1", "а2", "а3" загальною площе - 118, 9 кв.м., в тому числі житловою площею - 70,3 кв.м., погрібу літера "п/а", "п/а1", гаражу літера "Б", сараю літера "Б1", убиральні "В", огорожі №1, воріт з хвірткою №2, що розташовані у АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідачі ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_6 ;

ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення суду складено 21.04.2023.

Суддя: