У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Луценко О.М.

за участю секретаря - Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою стягувача Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» на неправомірні дії державного виконавця та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, боржник: ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташов Антон Володимирович , -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, боржник: ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташов Антон Володимирович.

Скаргу мотивує тим, що на виконанні у старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташова Антона Володимировича перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 756/17987/21 від 22.06.2022, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» заборгованість зха спожиті житлово- комунальні послуги в розмірі 85037,19грн., 3% річних в розмірі 6859,98грн. та інфляційні втрати в розмірі 24435,03грн., а всього 116332,20грн. Постановою старшого державного виконавця Браташова А.В. вищевказане виконавче провадження було закінчено відповідно до п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника.

ПАТ «Київводоканал» вважає неправомірними дії державного виконавця з винесення постанови від 21.03.2023 про закінчення ВП НОМЕР_1, постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб (нотаріальної контори) для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи, як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження, зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину. Оскільки дані правовідносини допускають правонаступництво, то державним виконавцем, всупереч вимогам чинного законодавства, не вчинено дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника, як сторони виконавчого провадження, його спадкоємцями, не вчинено дій щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником та передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження лише на підставі самого факту смерті боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 старшим державним виконавцем Браташовим А.В. вжито заходів для виконання рішення суду, але в ході виконання виконавчого провадження НОМЕР_1 стало відомо про те, що боржник ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про смерть №9641 від 02.06.2014року. На виконання вимог п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 21.03.2023 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_1 . При цьому будь-яких заяв від стягувача щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником до ВДВС надходило.

В судовому засіданні представник скаржника заяву підтримала та просила суд її задовольнити.

Старший державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташов Антон Володимирович в судовому засіданні проти наданої скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За змістом ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В силу ст.1Закону України«Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5Закону України«Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Частиною першою статті 18 Закону України«Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч.3 ст. 18 Закону).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з вимогами п.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа, мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачну чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом .

Згідно з п.3 ч. 1 та 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташова Антона Володимировича перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 756/17987/21 від 22.06.2022, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» заборгованість зха спожиті житлово- комунальні послуги в розмірі 85037,19грн., 3% річних в розмірі 6859,98грн. та інфляційні втрати в розмірі 24435,03грн., а всього 116332,20грн.

У ході примусового виконання рішення державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про смерть №9641 від 02.06.2014року.

21.03.2023 старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташовим Антоном Володимировичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника.

Згідно з ч.1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до ст.1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості, присудженої судом (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припиняється внаслідок смерті боржника і переходить до його спадкоємців (справа № 2-2697/11 від 23.01.2019).

Таким чином, спірні правовідносини допускають правонаступництво, оскільки не пов`язані з особистими немайновими правами особи.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Водночас матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо звернення державного виконавця до компетентних органів/осіб (нотаріальної контори) для отримання інформації про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті боржника ОСОБА_1 .

Отже, державним виконавцем не вчинено дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її спадкоємцем.

Враховуючи зазначене вище, оскільки дані спірні правовідносини допускають правонаступництво, так як є зобов`язанням зі сплати грошових коштів, державним виконавцем не вчинено дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника, як сторони виконавчого провадження, її спадкоємцями, не вчинено дій щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, а передчасно видано постанову про закриття виконавчого провадження, тому суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,12,18,15,39, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.259,450,451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу стягувача Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» на неправомірні дії державного виконавця та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, боржник: ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташов Антон Володимирович - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташова Антона Володимировича з винесення постанови від 21.03.2023 про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Скасувати постанову від 21.03.2023 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 756/17987/21.

Зобов`язати старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташова Антона Володимировича відновити виконавче провадження НОМЕР_1, з примусового виконання виконавчого листа № 756/17987/21 від 22.06.2022, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» заборгованість зха спожиті житлово- комунальні послуги в розмірі 85037,19грн., 3% річних в розмірі 6859,98грн. та інфляційні втрати в розмірі 24435,03грн., а всього 116332,20грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя О.М. Луценко