КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Кулікова С.В., Невідома Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює безпосередньо виведення з ринку Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: ОСОБА_2 про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення безпідставно отриманих коштів за кредитним договором та процентів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Надра» в особі УО ФГВФО, третя особа: ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 12 659,19 грн, відсотки за період користування грошовими коштами - 11.07.2008 - 20.05.2020 у розмірі 19 365,13 грн та 4 507,37 грн - 3% річних.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що постановою Верховного Суду від 29.04.2020 частково задоволено позовні вимоги позивача по справі № 761/40112/17 задоволено частково, та визнано недійсним пункт 1.5. Кредитного договору від 11.07.2008 № 445/П/99/2008-980, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», за яким Банк безпідставно нарахував та стягнув з позивача суму комісії за надання кредитних коштів у сумі 12 659, 19 грн. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом та на підставі ст. 1212 ЦК України просив стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти, які були сплачені останнім у якості комісії за надання кредиту (т. 1 а.с. 1-7).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2021 позов ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра», третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення безпідставно отриманих коштів за кредитним договором та процентів задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «КБ Надра» на користь ОСОБА_1 , безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 12 659,19 грн., та 3% річних у розмірі 4 507,00 грн., а всього 17 166,56 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (т. 1 а.с. 197 - 201).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.10.2021 виправлено описку у вступній частині рішення, та правильно читати «Заочне рішення» замість «Рішення» (т. 1 а.с. 202).

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2021 стягнуто з ПАТ «КБ Надра» на користь держави судовий збір у розмірі 394,80грн. Стягнути з ПАТ «КБ Надра» на користь ОСОБА_1 , витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 4 000,00 грн (т. 1 а.с. 216-217).

В апеляційній скарзі, ФГВФО, що здійснює безпосередньо виведення з ринку ПАТ КБ «Надра», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати заочне рішення та додаткове рішення, та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог та заяви про стягнення судових витрат відмовити у повному обсязі. Вказує, що процедура ліквідації ПАТ КБ «Надра» завершилась, усі документи передано до архіву НБ України, у зв`язку із чим усі виплати мають відбуватись у відповідності із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (т. 2 а.с. 21-24зв.).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.07.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір на споживчі потреби № 445/П/99/2008-980, за умовами якого, Банк надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 540 125,70 грн., з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 18,29 % на рік, строком до 11.07.2028 (п. 1.1., 1.3.1., 1.4. Договору).

Пунктом 1.5. договору визначена комісія за видачу кредиту за цим договором, яка складає 2,4 % від суми виданих коштів зазначених в п. 1.1.

Позивачем було сплачено на виконання зазначеного пункту кредитного договору грошові кошти у розмірі 12 659, 19 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 782 від 11.07.2008).

10.12.2018 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, прийнятим за результатами розгляду справи № 761/40112/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової І.О. про визнання кредитного договору недійсним, у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

15.05.2019 постановою Київського апеляційного суду скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2018 та відмовлено у задоволенні позову з інших підстав.

01.10.2019 між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено Договір № 445/П/99/2008-980 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 11.07.2008 № 445/П/99/2008-980, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра».

29.04.2020 постановою Верховного Суду скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2018 та постанову Київського апеляційного суду від 15.05.2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової І.О. про визнання недійсним п. 1.5 Кредитного договору від 11.07.2008 № 445/П/99/2008-980.

У своїй постанові Верховний Суд дійшов висновку про те, що положення кредитного договору від 11.07.2008 № 445/П/99/2008-980 про сплату позичальником на користь банку комісії за видачу кредиту за цим договором в розмірі 2.4 % від суми виданих коштів зазначених в пункті 1.1 кредитного договору, за винятком суми виданої на оплату цієї комісіє не відповідає вимогам закону, оскільки вказаний платіж є платою, встановлення якої було заборонено ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок.

З огляду на зазначене, позовні вимоги у цій частині задоволено та визнано недійсним п. 1.5 Кредитного договору від 11.07.2008 № 445/П/99/2008-980, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» щодо сплати позичальником на користь банку комісії за видачу кредиту за кредитним договором в розмірі 2.4 % від суми виданих коштів зазначених в пункті 1.1 кредитного договору, за винятком суми виданої на оплату цієї комісії.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Правління НБ України від 05.02.2015 № 83 «Про віднесення ПАТ КБ «НАДРА» до категорії неплатоспроможних, ВД ФГВФО прийнято рішення від 05.02.2015 № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «НАДРА», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «НАДРА» Стрюкову І.О. строком на 1 рік з 05.06.2015 до 04.06.2016 включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ВД ФГВФО прийняла рішення від 28.04.2016 № 616 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «НАДРА» сроком на два роки до 04.06.2018 та продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «НАДРА», Стрюкової І.О. строком на два роки до 04.06.2018 включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ВД ФГВФО прийняла рішення від 03.11.2016 № 2342 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» строком на два роки до 03.06.2020 включно.

ВД ФГВФО прийнято рішення № 1179 від 22.06.2020 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА».

Відповідно до зазначеного рішення строк управління майном (активами) ПАТ «КБ «НАДРА» та задоволення вимог його кредиторів продовжено на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів.

Дана інформація є загальнодоступною та міститься на офіційному веб - сайті ФГВФО.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування, порядок виплати Фондом гарантування відшкодування за вкладами а також яким регулюються відносини між Фондом гарантування, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду гарантування щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Згідно з підпунктами 1, 2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» також визначено процедуру задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку.

Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплату витрат та здійснення платежів.

У постановах Верховного Суду України: від 13.06.2016 у справі № 6-1123цс16, від 20.01.2016 у справі № 6-2001цс15, та у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 13.03.2018 у справі № 910/23398/16, від 22.08.2018 у справі № 559/1777/15-ц зроблено висновок про те, що якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з ч. 2 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за результатами проведення ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» з метою завершення процедури ліквідації та припинення Банку як юридичної особи ВД ФГВФО 14.09.2020 своїм рішенням № 1676 затвердила ліквідаційний баланс Банку станом на 01.09.2020 та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «НАДРА», а отже відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону ліквідаційна процедура Банку вважається завершеною.

Тобто, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника.

У даному випадку, позивач звернувся до суду з даним позовом до ПАТ «КБ «НАДРА» в особі УО ФГВФО у травні 2020 року, тобто, коли дії ліквідаційної комісії були на завершальній стадії, та встановлено реєстр акцептованих кредиторів банку, і тому зазначені обставини унеможливлюють стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, суд першої інстанції, не врахувавши зазначені обставини, дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції, та керуючись ст. 141 ЦПК України, якою передбачено розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягає скасуванню й додаткове рішення від 06.12.2021.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює безпосередньо виведення з ринку Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року

та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: ОСОБА_2 про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення безпідставно отриманих коштів за кредитним договором та процентів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.В. Кулікова

Т.О. Невідома