Постанова

Іменем України

12 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 201/2286/20

провадження № 61-10400св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Дніпровська міська рада,

відповідачі: ОСОБА_1 , реєстратор Комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладков Юрій Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Смирним Олександром Сергійовичем, на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року у складі судді Федоріщева С. С. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , реєстратора Комунального підприємства (далі -КП) «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладкова Ю. В. про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно.

Позовна заява мотивована тим, що 06 листопада 2012 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 06 листопада 2012 року набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно прийнято 27 листопада 2012 року та внесено запис до державного реєстру прав на нерухоме майно.

26 вересня 2019 року реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладковим Ю. В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48871782. На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 здійснила реєстрацію права власності на вказану квартиру за собою.

Позивач вказував, що після прийняття рішення від 26 вересня 2019 року про державну реєстрацію права власності та внесення запису про реєстрацію права власності, істотно змінилися технічні характеристики квартири. Площа збільшилася на 46,7 кв. м, додатково з`явилися 3 приміщення. Добудова здійснена на земельній ділянці, належній до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. При цьому, земельна ділянка для здійснення відповідачем прибудови до квартири Дніпровською міською радою у передбаченому законом порядку не надавалась, не погоджувалось розміщення на ній об`єкту нерухомого майна - прибудови до квартири.

Ураховуючи наведене, Дніпровська міська рада просила суд: - усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, належною до земель комунальної власності територіальної громади м. Дніпро, шляхом надання їй права на знесення самочинної прибудови до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , за рахунок останньої; - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48871782 від 26 вересня 2019 року, прийняте реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладковим Ю. В., про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на вказану;

- припинити право власності ОСОБА_1 на цю квартиру, зареєстроване за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48871782 від 26 вересня 2019 року, прийняте реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладковим Ю. В.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року позов Дніпровської міської ради задоволено.

Усунено перешкоди у користуванні земельною ділянкою, належною до земель комунальної власності територіальної громади м. Дніпро шляхом надання Дніпровській міській раді права на знесення самочинної прибудови (площа прибудови 46,7 кв. м) до квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 за рахунок останньої.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26 вересня 2019 року, індексний номер 48871782, прийняте реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладковим Ю. В. про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Заочне рішення суду мотивовано тим, що Дніпровська міська рада будь-яких рішень щодо передачі у власність чи у користування ОСОБА_1 земельної ділянки, на якій розмішена прибудова не приймала, як і не надавала дозволу на здійснення прибудови до квартири АДРЕСА_1 .

Через відсутність правовстановлюючих документів, суд дійшов висновку про самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки та здійснення самочинного будівництва.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року заяву Дніпровської міської ради задоволено. Припинено право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26 вересня 2019 року, індексний номер 48871782, прийняте реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладковим Ю. В.

Додаткове рішення суду мотивоване тим, що задовольняючи позов Дніпровської міської ради, судом у мотивувальній частині рішення було зазначено, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, але у резолютивній частині рішення суду не вказано про вирішення позовної вимоги про припинення права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру, зареєстроване на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48871782 від 26 вересня 2019 року, прийняте реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладковим Ю. В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення у цивільній справі №201/2286/20. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року по цивільній справі №201/2286/20 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , реєстратора Комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладкова Ю. В. про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно залишено без задоволення.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи, ухваливши законні та обґрунтовані судові рішення.

Суд зазначив, що технічний паспорт на будинок не може слугувати підставою для визнання правомірності вчиненого самочинного будівництва та не є підставою для надання права землекористування або права забудови земельної ділянки комунальної власності.ОСОБА_1 не доведено, що земельна ділянка передавалась в її користування у законному порядку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що суд першої інстанції не повідомив її належно про розгляд справи, а суд апеляційної інстанції не звернув належної уваги на такі доводи її апеляційної скарги, чим порушили її право на судовий захист.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2023 року Дніпровська міська рада подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що її доводи є безпідставними та не впливають на правильність вирішення судами спору, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

19 грудня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2023 року справу призначено до розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року у справі № 1-135сап21 та постановах Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 2-2164/06, від 14 лютого 2022 року у справі № 2-4744/11, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Верховним Судом встановлено, що судом першої інстанції не було належно повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи.

Судові засідання у суді першої інстанції були призначені на 23 квітня 2020 року, 29 травня 2020 року, 30 червня 2020 року, проте сторони в судове засідання не з`явилися про, що складені довідки секретарем судового засідання Максимовою О. В . Також у матеріалах справи наявний опис цінних листів про направлення судових повісток ОСОБА_1 на вказані дати судового засідання, однак дані про їх вручення відсутні.

При цьому, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення з підстави неповідомлення її про дату та час розгляду справи було безпідставно залишено без задоволення.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128-130, 223 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстави, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA,

№ 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Однак, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції на зазначені вимоги законодавства уваги не звернув, розглянув позов міської ради без повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце її розгляду, розгляд справи не відклав, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на вказане порушення суду першої інстанції норм процесуального права, яке було обов`язковою підставою для скасування рішення районного суду відповідно до наведеної норми процесуального права, уваги не звернув, залишивши його судові рішення без змін. При цьому, зазначені доводи містилися в апеляційній скарзі ОСОБА_1 (том 2, а. с. 80).

У частині четвертій статті 411 ЦПК України закріплено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки, доводи касаційної скарги дають підстави для висновку,

що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена

без додержання норм процесуального права, то касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленій у постанові від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21).

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Смирним Олександром Сергійовичем - задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець