Провадження № 2/522/2430/23
20 квітня 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Волошина А.С.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків та 3% річних спричинених не виконанням рішення суду про відшкодування шкоди, -
Позивач 19.12.2022 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та просить стягнути з відповідачів на свою користь інфляційні витрати, пов`язані з невиконанням рішення суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у сумі 226 151 грн, за період з 22.02.2022 по 30.11.2022 у сумі 50 104,37 грн та три відсотки річних за період з 22.02.2022 по 30.11.2022 у розмірі 5223,16 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.03.2020 сталася пожежа в квартирі відповідачів, в результаті чого було пошкоджено квартиру позивача. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2022 стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача матеріальну шкоду за проведення відновлювально-ремонтних робіт у розмірі 128 621 грн, вартість оренди житла на період проведення ремонту у сумі 72 000 грн, суму оплату за проведення експертного дослідження 5500 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. Борг до даного часу відповідачі добровільно не сплатили, виконавча служба не стягнула.
Ухвалою від 20.12.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову.
Після усунення недоліків позову, ухвалою від 26.12.2022 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 23.02.2023.
У зв`язку з відключенням електроенергії в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси та неявкою відповідачів з метою їх повідомлення, розгляд справи у судовому засіданні 23.02.2023 було відкладено на 24.03.2023.
З метою повторного сповіщення відповідачів про розгляд справи у судовому засіданні 24.03.2023 розгляд справи відкладено на 20.04.2023.
У судове засідання 20.04.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача ОСОБА_4 подала до суду 24.03.2023 заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22 лютого 2022 Приморським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення у справі №522/7686/20, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду за проведення відновлювально-ремонтних робіт в розмірі 128 651 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість оренди житла за період проведення ремонтних робіт з 17.03.2020 року по 18.12.2020 року в розмірі 72 000 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму оплати за проведення експертного дослідження в сумі 5500 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі по 1130,76 грн. з кожного.
Вищевказане рішення набрало законної сили 05.04.2022.
Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. 22.08.2022 відкрито виконавче провадження №69707134 з приводу виконання виконавчого листа №522/7686/20, виданого 05.08.2022 Приморським районним судом м. Одеси, боржником за яким є ОСОБА_3 .
Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. 22.08.2022 відкрито виконавче провадження №69706941 з приводу виконання виконавчого листа №522/7686/20, виданого 05.08.2022 Приморським районним судом м. Одеси, боржником за яким є ОСОБА_2 .
Станом на 07.12.2022 виконавче провадження відкрите, 03.10.2022 приватним виконавцем було проведено опис та арешт майна, а 27.10.2022 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження.
Сукупний розмір стягнення за рішення суду становить 226 151 грн.
З дня ухвалення рішення, тобто з 22.02.2022 по 30.11.2022, сума інфляційних витрат становить 50 104,37 грн, а три відсотки річних складають 5 223,16 грн.
Зазначені суми позивач просить стягнути з відповідачів, що й стало підставою звернення до суду.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення, в тому числі, на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Таким чином, ухвалене Приморським районним судом м. Одеси заочне рішення по спору між сторонами могло бути піддане виконанню лише після набрання ним законної сили.
З точки зору закону підставою для застосування ст. 625 ЦК України є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, а саме, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що рішення суду до сих пір не виконане, позов є частково обґрунтованим, адже нарахування слід проводити лише після набрання рішенням законної сили, а саме з 05.04.2022.
Інфляційне збільшення за період з 05.04.2022 по 30.11.2022 від загальної суми заборгованості у розмірі 226 151 грн становить 38 208,20 грн, а три відсотки річних за такий період, тобто 240 днів прострочення - 4 461,06 грн.
У зв`язку з вищевикладеним, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню інфляційні витрати у розмірі 38 208,20 грн та 3% річних у розмірі 4 461,06 грн, а позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на проведення розрахунків не з моменту винесення рішення, а з моменту набрання рішенням законної сили.
Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Судовий збір у розмірі 1073,60 грн підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків та 3% річних спричинених не виконанням рішення суду про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) солідарно за невиконання рішення суду інфляційні витрати у розмірі 38 208 (тридцять вісім тисяч двісті вісім) гривень 20 копійок та три відсотки річних у розмірі 4 461 (чотири тисячі чотириста шістдесят однієї) гривні 06 копійок.
Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесяти трьох) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 25 квітня 2023 року.
Суддя В.Я.Бондар