Справа № 569/8437/23
УХВАЛА

10 липня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника скаржника Авдєєнко В.В.,

провівши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням програми ВКЗ у залі суду в м. Рівне розгляд скарги ОСОБА_1 на повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гульки В.І. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гульки В.І. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в якій просить:

- визнати протиправним повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гульки В.І. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання;

- зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гульку В.І. відкрити виконавче провадження за виконавчим листом Рівненського міського суду від 03.05.2023 року № 569/12405/22 про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради.

В обґрунтування скарги вказує, що 04.05.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулькою В.І. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в зв`язку із пред`явленням виконавчого документу не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Зазначає, що відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.05.2023 року по справі № 569/12405/22, на виконання якого видано виконавчий лист про поновлення його ОСОБА_1 на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради, ОСОБА_2 є Кременецьким міським головою, а у виконавчому листі він значиться як боржник.

Вважає, що виконавчий лист № 569/12405/22 виданий Рівненським міським судом Рівненської області 03.05.2023 року подано ним до належного органу державної виконавчої служби, оскільки ОСОБА_2 є посадовою особою органу місцевого самоврядування Кременецької міської ради, розташованого в межах території, на яку поширюються повноваження суб`єкта оскарження при виконанні судових рішень.

02.06.2023 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано відзив на скаргу, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги.

Представник скаржника адвокат Авдєєнко В.В. в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав викладених у ній, просить її задоволити.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулька В.І. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду скарги належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку представника скаржника адвоката Авдєєнко В.В., дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII (далі Закон № 1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Детально перелік органів державної виконавчої служби наведено в пункті 3 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі Інструкція № 512/5).

Так, органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві);

- відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві;

- управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень);

- відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Підвідомчість рішень, виконання яких покладається на Відділ примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень, визначається абзацами 4-6 пункту 4 розділу І Інструкції № 512/5.

Відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими:

-боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

-сума зобов`язання становить від двадцяти п`яти до п`ятдесяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Як вбачається з вищенаведеною Інструкцією № 512/5, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, встановлено вичерпний перелік рішень, що підвідомчі Відділам примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення.

У поданій скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників підприємств, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Скаржник вказує, що оскільки ОСОБА_2 є посадовою особою органу місцевого самоврядування, то виконавчий документ подано до належного органу державної виконавчої служби.

Надаючи оцінку цим доводам скарги суд звертає увагу на наступне.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З наведеного вбачається, що примусове виконання рішень проводиться на підставі виконавчого документа в спосіб та в межах повноважень, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Перелік цих нормативно-правових актів, що наведений в статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягає розширеному тлумаченню.

Відтак, в перелік нормативних документів, які визначають порядок виконання судового рішення, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не входить, оскільки він прийнятий не відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що боржником за виконавчим листом № 569/12405/22 виданим 03.05.2023 року Рівненським міським судом Рівненської області визначено ОСОБА_2 . У найменуванні боржника він вказаний як фізична особа « ОСОБА_2 », а не як посадова особа - «міський голова Смаглюк Андрій Миколайович».

З огляду на це, статус боржника визначається як фізична особа через що цей виконавчий документ не підвідомчий Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, так як боржник не підпадає під перелік боржників, визначених абз. 5 пункту 4 розділу І Інструкції № 512/5.

Самостійно наділяти боржника фізичну особу статусом боржника - посадової особи Закон України «Про виконавче провадження» державному виконавцю повноважень не надає.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відтак, винесене старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулькою В.І. повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04.05.2023 року є правомірним та не підлягає скасуванню.

Внаслідок визнання судом правомірності оскаржуваного Повідомлення та визнання законності дій державного виконавця суд не вбачає підстав для зобов`язання останнього відкрити виконавче провадження за виконавчим листом Рівненського міського суду від 03.05.2023 року № 569/12405/22 про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради.

Виходячи із вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення скарги, а тому приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гульки В.І. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 12 липня 2023 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук