Справа № 216/222/21
провадження 2/216/316/23
РІШЕННЯ

іменем України

28 березня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у місті Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності, припинення спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

15 січня 2021 року представник позивача, адвокат Примаков К.О., звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності, припинення спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. 01.02.2023 подав до суду уточнену позовну заяву до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності, припинення спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 31.03.1969 державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, належала 1/2 частка домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1 . В свідоцтві про право на спадщину за заповітом вказано, що успадковується 1/2 частка домоволодіння по АДРЕСА_1 , без зазначення об`єктів нерухомості. В реєстраційному посвідченні, з КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 07.04.1969, зазначено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з одного житлового будинку «А-1», одного житлового будинку «Б-1» та господарських будівель. Таким чином, ОСОБА_6 начебто успадкував 1/2 частку житлового будинку «А-1», 1/2 частку житлового будинку «Б-1», 1/2 частку службових приміщень та господарчих споруд. Оскільки 1/2 частка будинку була набута як спадщина, то вказане нерухоме майно належало батькові ОСОБА_6 на праві особистої власності. Відповідно положень Кодексу про шлюб та сім`ю України (який діяв на той час), майно, яке належало кожному із подружжя до одруження, а також одержане ними під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного із них. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_7 . За життя вона заповіт не складала. Після її смерті спадщину ніхто не приймав, оскільки вона не мала майна. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_6 . За життя батько заповіт не складав. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як донька спадкодавця. Оскільки, позивач була зареєстрована з батьками з 14.11.1975, по АДРЕСА_1 , заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала, та вважаться такою, що прийняла спадщину. Позивач намагалася отримати свідоцтво про право на спадщину, однак нотаріус не зміг видати таке свідоцтво, оскільки батько позивача, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримав у власність 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , а відповідно до рішення виконкому №75/1 від 24.02.1984 було узаконено житловий будинок ОСОБА_8 , внаслідок чого були змінені частки всіх співвласників житлового будинку. Станом на час звернення до суду з даним позовом існують невідповідності, щодо часток кожного із співвласників будинків АДРЕСА_2 відповідно до відомостей з БТІ та відомостей, які отримані з рішення виконкому. Відповідно до довідки з БТІ встановлено таке:

- 2/5 частки домоволодіння належить ОСОБА_9 , що складає житловий будинок Б-1 з господарчими будівлями на підставі договору дарування від 30.12.2003 року. Відповідно до Договору дарування від 01.08.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., зареєстрований в реєстрі за №1327, ОСОБА_9 подарувала 2/5 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , до складу входить: житловий будинок А-1, загальною площею 123,6 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., житловий будинок Б-1, загальна площа 32,4 кв.м., житлова 20,2 кв.м, сарай Г, сарай Д, сарай Е, вбиральня Ж, сарай К, вбиральня З, вбиральня И, огорожа №1-3, водоколонка І-ІІІ, замощення VI. Однак, відповідно до довідки з БТІ ОСОБА_9 належало 2/5 частки домоволодіння до складу якого входив лише будинок Б-1, до будинку А-1 вона не мала ніякого відношення;

- 1/10 частка домоволодіння належить ОСОБА_4 , що складає квартира

АДРЕСА_3 частка домоволодіння належить ОСОБА_3 , а саме квартира

АДРЕСА_4 частка домоволодіння належить ОСОБА_6 . Як вбачається з архівної справи, після будівництва будинку Б-1, ідеальна частка всіх співвласників була перерахована та ОСОБА_6 визначена 1/4 частка домоволодіння, що складається з квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 з господарськими побудовами.

У зв`язку з тим, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим. що начебто були змінені частки співвласників, у тому числі і батька позивача, позивач змушена звернутися до суду з цією позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/4 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , житлового будинку «А-1» загальною площею 123,6 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., житлового будинку «Б-1» загальною площею 44,4 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., сарай «Г», сарай «Д», сарай «Е», вбиральня «Ж», сарай «К», вбиральня «З», вбиральня «И», огорожа 1-3, водоколонка І-ІІІ, замощення VI в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_6 , який помер, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Припинити право спільної часткової власності в багатоквартирному домоволодінні АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та виділити в натурі ОСОБА_1 1/4 частку в домоволодінні АДРЕСА_1 в будинку А-1:

- квартиру АДРЕСА_5 - загальною площею 32,6 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м. (коридор 1-1, площею 7,4 кв.м., кухня 1-2, площею 5,0 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 4,5 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 15,7 кв.м.,);

- квартиру АДРЕСА_2 - загальною площею 21 кв.м., житловою площею 8,9 кв.м., (коридор 3-1 площею 7,9 кв.м., кухня 3-2 площею 4,2 кв.м., житлова кімната 3-3 площею 8,9 кв.м.,);

- сарай Е, вбиральню З, водоколонку І, 1/4 частку огорожі 1-3, замощення VI.

Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні.

Представник виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника виконкому.

Відповідач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 31.03.1969 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 належала 1/2 частка домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Криворізької міської ради №634 від 22.06.2016, АДРЕСА_2 було перейменовано на АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.01.2004.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 07.07.2004.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02.04.1952, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 27.04.1974, вбачається, що позивач ОСОБА_1 є донькою померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу від 23.01.2023, за адресою: АДРЕСА_1 розташовані житловий будинок А (загальною площею 123,6 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м.) житловий будинок Б (загальна площа 44,4 кв.м., житлова 20,2 кв.м), сарай Г, сарай Д, сарай Е, вбиральня Ж, сарай К, вбиральня З, вбиральня И, огорожа №1-3, водоколонка І-ІІІ, замощення VI.

Згідно з матеріалами спадкової справи встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2016, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_6 , та зазначено, що із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 31.03.1969 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_6 , видно, що він успадкував 1/2 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , але при обстежені техніками КП ДОР «БТІ» встановлено, що згідно з актом прийняття в експлуатацію від 27.04.1984, рішення виконкому №75/1 від 24.02.1984 узаконено житловий будинок «Б-1» за вищевказаною адресою, внаслідок чого, зміненні ідеальні частки всіх власників в спільному домоволодінні, а саме, ОСОБА_6 визначена 1/4 частка від цілого домоволодіння. Перерахування часток між співвласниками не відбувалось.

Як вбачається з відповіді КП «Криворізьке БТІ» ДОР №901 від 06.12.2022, згідно з даними архівної справи станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на таких осіб:

- 2/5 частки домоволодіння належить ОСОБА_9 , що складає житловий будинок Б-1 з господарськими будівлями на підставі договору дарування від 30.12.2003, зареєстрованого в реєстрі за №19625;

- 1/10 частка домоволодіння належить ОСОБА_4 , що складає квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 02.06.1992 виконкомом Центрально-Міської районної Ради народних депутатів, згідно з рішенням виконкому №286 від 25.10.1991;

- 1/4 частка домоволодіння належить ОСОБА_3 , а саме квартира АДРЕСА_4 з господарськими будівлями, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.10.1966 Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-3726;

- 1/2 частка домоволодіння належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 31.03.1969 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-741. Як вбачається з архівної справи, після будівництва будинку Б-1, ідеальна частка всіх співвласників була перерахована та ОСОБА_6 визначена 1/4 частка домоволодіння, що складається з квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 з господарськими побудовами.

Разом з цим, Відповідно до Договору дарування від 01.08.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., зареєстрований в реєстрі за №1327, ОСОБА_9 подарувала 2/5 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , до складу входить: житловий будинок А-1, загальною площею 123,6 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., житловий будинок Б-1, загальна площа 32,4 кв.м., житлова 20,2 кв.м, сарай Г, сарай Д, сарай Е, вбиральня Ж, сарай К, вбиральня З, вбиральня И, огорожа №1-3, водоколонка І-ІІІ, замощення VI.

Частиною 1 статті 24 Кодексу про шлюб і сім`ю України, що діяв на момент виникнення правовідносин, визначено, що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору, позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в повній мірі доведені належними та допустимими доказами, внаслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню.

Водночас, вимоги позивача про припинення права спільної часткової власності в багатоквартирному домоволодінні АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1,2 ст. 321 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою - третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 Цивільного кодексу України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

- частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

- річ є неподільною;

- спільне володіння і користування майном є неможливим;

- таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 750/11178/17 (провадження № 61-42000св18) зроблено висновок «Тлумачення пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18) вказано, що: «висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном»

У даному випадку, з урахуванням обставин справи, припинення права спільної часткової власності у спірному багатоквартирному домоволодінні, на думку суду, порушує гарантоване Конституцією України право вільного володіння майном інших співвласників та може завдати істотної шкоди їх інтересам.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1261 ЦК України, статтями ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності, припинення спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/4 частку домоволодіння, яке складається з: житлового будинку «А-1» (загальною площею 123,6 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м.), житлового будинку «Б-1» (загальною площею 32,4 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м.), сараю «Г», сараю «Д», сараю «Е», вбиральні «Ж», сараю «К», вбиральні «З», вбиральні «И», огорожи 1-3, водоколонки І-ІІІ, замощення VI, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: не відомо, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: не відомо, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП: не відомо, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: виконком Центрально-Міської районної у місті ради, код ЄРДПОУ: 04052560, місце знаходження: 50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 27.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ