Справа № 346/206/23
Провадження № 2/346/558/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,
за участі секретаря Гайової Г.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання,- ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 06 червня 2017 року розірвала шлюб із відповідачем ОСОБА_2 . Від спільного подружнього проживання у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказує що дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час вже є повнолітня, знаходиться на повному утриманні позивача, та продовжує навчання і навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка ІV рівня акредитації, студентка 2 курсу денної форми навчання.
Позивач зазначає, що на даний час у неї погіршився матеріальний стан, низький рівень доходів, офіційно ніде не працює, з нею також проживає неповнолітня ОСОБА_4 , яка також перебуває на утриманні позивача. Вказує, що вона сама оплачує комунальні послуги, крім того надає повнолітній дочці ОСОБА_3 кошти на харчування, одяг, проїзд, оплату гуртожитку, також багато коштів витрачає на інші побутові речі, підручники та додаткові уроки, оплачує послуги репетиторів.
Зазначає, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, оскільки працює на різних будівельних сезонних роботах в Україні та за кордоном, звідки отримує високі доходи, стан та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчатися у розмірі по 5 000 (п`ять тисяч) гривень, щомісяця, починаючи з часу звернення і до закінчення дочкою навчання. Також просить стягнути з відповідача судові витрати в тому числі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат за правничу допомогу.
Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.
Врахувавши подану заяву позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що з 22 листопада 2003 року сторони перебували у шлюбних відносинах від яких у них народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5)
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 червня 2017 року шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю (а.с.6).

Встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року з відповідача проводилось стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття (а.с.7-9).

Також встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12 травня 2020 року змінено розмір аліментів та присуджено стягувати з відповідача на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розміні по 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення цими дітьми повноліття (а.с.10-13).

Із змісту довідки №761 від 22 грудня 2022 року вбачається, що дочка сторін по справі ОСОБА_3 є студенткою ІІ (другого) курсу денної форми здобуття освіти (бюджетне навчання) факультету прикладної математики та інформатики Львівського національного університету імені Івана Франка і закінченя навчання учбовим закладом встановлено - 30 червня 2025 року (а.с.14)

В добровільному порядку питання щодо утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, позивач та відповідач не вирішили.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частин 1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Із змісту довідки № 761 від 07.04.2021 року встановлено, що повнолітня ОСОБА_3 навчається на факультеті прикладної математики та інформатики Львівського національного університету імені Івана Франка, є студенткою другого курсу денної форми навчання (а.с.14).

Жодних доказів, які б свідчили про доходи сторін по справі на час розгляду справи у суді, з яких можна було б зробити висновок про матеріальний стан відповідача та позивача, суду не надано. Інформації про доходи, отримані за межами України, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, за рахунок державного замовлення, що відповідач має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5) суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, враховує обов`язок обох батьків щодо утримання дитини та встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, доходить висновку, що сума аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дочкою двадцяти трьох років, буде достатньою та посильною для відповідача. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому, в силу ч. 1ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1073 гривень 60 копійок судового збору.

Щодо відшкодування позивачу понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,0грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розгляду в суді.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом, зверталася за професійною правничою допомогою задля складання позовної заяви, до адвоката Бежука С.М., з яким було укладено Договір про надання правової допомоги №22112105 від 28.12.2022.

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг згідно з Договором про надання правової допомоги №22112105 від 28.12.2022 підписаного сторонами 30.12.2022, вартість наданих юридичних послуг, а саме: попереднє вивчення матеріалів, що стосується справи, формування правової позиції в справі та складання позовної заяви, становить 3500,00грн.

Відповідно до квитанції №458222 від 30.12.2022 позивачем сплачено 3500,00грн.

За таких обставин, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3500,00грн.

На підставі наведеного та ст. ст. 182, 199, 200 СК України та керуючись ст. ст. 141, 247 ч.2, 282, 284, 294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатися, в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дочкою двадцяти трьох років, починаючи з 12 січня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесят три) гривні 60 коп. на користь держави (на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. витрат на правову допомогу.

В решті позову відмовити.

Рішення підлягає до негайного виконання згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України в межах стягнення суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування та імя сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Суддя Беркещук Б. Б.