Справа № 559/359/23
Провадження № 2-др/559/4/23
24 квітня 2023 року м. Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно заяву представника - адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом представника - адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування,
в провадженні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області перебувала справа за позовом представника - адвоката Скочиляс І.М. в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.
03.04.2023 представником позивача - адвокатом Скочиляс І.М. подано заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у вказаній справі, вирішити питання, щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою. В обґрунтування заяви зазначає, що у позовній заяві представник позивача просила стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Одночасно із подачею позовної заяви, було подано до суду попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 09 лютого 2023 року представником позивача було подано до суду заяву, яка залишила за собою право надати суду докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. Факт надання правничої допомоги підтверджено документами, наявними у матеріалах справи. Тому, просить стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 понесені на нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Скочиляс І. М. подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просить проводити у її відсутності. Зазначила, що вимоги, викладені в заяві підтримує та просить її задоволити.
Представник ТДВ «СК «Альфа_Гарант», будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання, не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки дана справа є малозначною та типовою, а відтак витрати у розмірі 10 000 порівняно з сумою позову та складністю справи є не співрозмірними та завищеними.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступних висновків. .
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається із поданого позову, представник позивача - адвокат Скочиляс І.М. вказала, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу становить 10 000 грн., а докази таких витрат будуть подані останньою до суду у встановлені процесуальним законодавством строки.
Позивачкою було укладено договір про надання правової допомоги № 06.04.21 від 06 квітня 2021 року з адвокатом Скочиляс І.М. (а.с. 57-59). Судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги склали 10 000 грн, де 1500 грн - консультація та вивчення матеріалів справи, формування правової позиції у справі; 1000 грн - пошук судової практики по аналогічних справах; 2500 грн - підготовка, написання, копіювання позовної заяви; 2000 грн - підготовка інших процесуальних документів, в тому числі заяві, клопотань, відповіді на відзив, заперечень; 3000 грн - участь у судових засіданнях (а.с. 115).
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З огляду на те, що позивачкою у позові зазначено про орієнтовний розмір понесення витрат та заявлено про подачу суду доказів такого, суд вбачає належним вирішення питання щодо розподілу понесених позивачкою витрат на правову допомогу, які не були вирішені при ухвалені рішення у справі, із ухваленням додаткового рішення у справі.
Витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Однак, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрать на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу, які необхідно стягнути із відповідача на корить позивача, мають складати 5000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 136, 141, 260, 270 ЦПК України, суд
заяву представника - адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом представника - адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
В іншій частині - відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення подається до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя М.В. Панчук