Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2023 р. Справа № 608/734/23

Номер провадження2/608/360/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач вказав, що 28 липня 2012 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 150.

В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З відповідачкою спільне життя не склалося, на протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, тому позивач просить шлюб розірвати. З відповідачкою дійшли спільної згоди щодо місця проживання дочки ОСОБА_4 з ним, оскільки відповідачка ОСОБА_2 має намір виїхати закордон, тому ОСОБА_1 також просить залишити дочку проживати разом з ним.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити. Пояснив, що з відповідачкою часто виникали сварки та конфлікти, а тому в травні 2022 року вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. До цього відповідачка часто виїжджала за кордон і зараз знову має намір виїхати за межі країни на тривалий час. Весь час, коли відповідачка була за кордоном, неповнолітня дитина проживала з ним, знаходилася на його утриманні та вихованні. Тому після розірвання шлюбу з відповідачкою просить залишити неповнолітню дочку проживати з ним.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнає. Пояснила, що з позивачем виникали сварки та конфлікти, в зв`язку з чим близько року вони припинили сімейні відносини. З 2016 року вона 1-2 рази на рік виїжджала за кордон і в період перебування її за межами України неповнолітня дитина знаходилася з позивачем. В даний час вона знову планує виїзд за кордон на тривалий час, а тому після розірвання шлюбу просить дитину залишити проживати з позивачем.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що з 28 липня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 150.

Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розірвання шлюбу є сварки і суперечки, що виникають між сторонами, протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Сторони не підтримують подружніх відносин з травня 2022 року, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім`я розпалася, існує лише формально.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Вказаного висновку дійшов ВС КЦС у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18.

Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2021 року в справі № 339/143/20 звернув увагу на те, що враховуючи, що сторони не зверталися до суду із вимогами про визначення місця проживання дитини з одним із батьків суд, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обґрунтовано в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю, встановивши, що дитина до розірвання шлюбу після припинення фактичних шлюбних відносин батьків проживала разом з матір`ю, залишив проживати дитину з нею, чим лише констатував проживання дитини, не визначаючи його.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Після розірвання шлюбу неповнолітню дочку сторін суд залишає проживати з позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачка позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1073,60 гривень згідно квитанції ТАС «Таскомбанк» № 006483772 від 15 березня 2023 року, що становить 536,80 гривень.

Керуючись ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112, 160 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 142, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, --

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (уродженця с. Сосулівка Чортківського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (уродженка с. Базар Чортківського району Тернопільської області), який був зареєстрований 28 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 150.

Неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з батьком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільської області, , що розташоване за адресою: м. Тернопіль, бульвар Шевченка, 39, повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 (с. Сосулівка Чортківського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 1073,60 гривень, який було сплачено згідно квитанції ТАС «Таскомбанк» № 006483772 від 15 березня 2023 року, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк