Справа № 172/491/22
Провадження № 2-з/172/13/23
У Х В А Л А

іменем України

18.07.2023 року суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області Битяк І.Г., розглянувши заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В

У провадженні Васильківського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

17.07.2023 року представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити цивільний позов шляхом встановлення ОСОБА_3 графіку зустрічей із малолітньою дитиною ОСОБА_4 . Заяву про забезпечення позову мотивовує тим, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє перешкоди щодо вільного спілкування та побачення матері ОСОБА_3 з її донькою ОСОБА_5 , не виконує ухвалу суду від 25.10.2022 року про забезпечення явки дитини до кабінету практикуючого психолога КП "Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги" Дніпропетровської обласної ради. За таких обставин матір дитини ОСОБА_3 не бачилася та не спілкувалася зі своєю донькою вже більше року. Вказує, що цей захід забезпечення позову дозволить відновити порушене право, уникнути подальших порушень чинного законодавства і неправомірної поведінки з боку ОСОБА_2 , дозволить зберегти сталість соціальних зв`язків дитини з матір`ю та недопустить розриву сімейних зв`язків дитини і матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України, пункти 2, 3 частини першої якої, в тому числі, передбачають забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із роз`яснень Верховного Суду України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 року).

Зі змісту зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю вбачається, що предметом спору є визначення місця проживання доньки сторін ОСОБА_6 , 2014 року народження.

Стороною позивача за зустрічним позовом не доведена необхідність та доцільність застосування саме запропонованих заходів забезпечення позову, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, не обґрунтовано, яким чином невжиття запропонованих заходів забезпечення позову, може перешкодити фактичному виконанню або зробити неможливим виконання судового рішення у цивільній справі у разі задоволення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник позивача за зустрічним позовом просить суд забезпечити позов шляхом усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Проте судом у цьому провадженні не вирішуються вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини, а відтак суд приходить до висновку про відсутність зв`язку між заходом забезпечення позову, обраним позивачем за зустрічним позовом і предметом позову.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Битяк