РІШЕННЯ

іменем України

20 квітня 2023 рокуСправа №451/1389/22
Провадження № 2/451/82/23

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

розглянув у підготовчому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/1389/22 за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

16 грудня 2022 року адвокат АО «Галицька правнича група» Фрей Андріан Васильович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування.

В позовній заяві з урахуванням уточнених позовних вимог позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину (спадкове майно) за законом прийняла його дружина - ОСОБА_3 , зазначене спадкове майно належало ОСОБА_4 та в порядку спадкової трансмісії перейшло, через померлого чоловіка ОСОБА_2 , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, до його дружини - ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину (спадкове майно) прийняла її племінниця, позивач - ОСОБА_1 . Маючи намір оформити спадщину на все спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , в тому числі на майно, яке належало ОСОБА_4 , позивач - ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Комарницької Н.І. у Львівській області, у якої була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на інше вищезазначене майно. ОСОБА_1 отримала відмову від приватного нотаріуса Комарницької Н.І. про видачу свідоцтва про право на спадщину та роз`яснення, що вона може подати заяву до Радехівського районного суду Львівської області для вирішення питання спадкування права на земельну ділянку. З огляду на вищезазначене, позивач не зміг реалізувати свої майнові права як спадкоємець у позасудовому порядку, а тому змушений звернутися з позовом до суду за визнанням права власності на земельні ділянки у порядку спадкування. Таким чином, просить визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 1,34 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, в порядку спадкування після смерті її тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належали ОСОБА_4 на підставі Витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 29-13-0.2-1279/2-22 від 20.05.2022 та Рішення №1 від 05.06.1998 виконавчого комітету Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області. Також просить судові витрати покласти на сторону позивача (а.с.3-14, 62).

19 грудня 2022 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.50).

Ухвалою судді від 22 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.1-2).

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, проте представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримує повністю та просить задоволити, розгляд справи здійснювати без участі позивача (а.с.153).

Представник відповідача подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі Радехівської міської ради, позовні вимоги визнають повністю та не заперечують щодо їх задоволення, просять розгляд справи проводити без їх участі за наявними в справі документами (а.с.61).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

Із врахуванням наведеного, на підставі ч. 4 ст.223 та ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (надалі «Спадкодавець 1») у віці 76 років про що в книзі реєстрації актів про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 зроблено відповідний актовий запис № 1. Місце смерті: с. Нестаничі, Радехівський район, Львівська область (копія Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 5 січня 2001 року Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області, а.с.17).

Відповідно до Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 19 вересня 2002 року Вузлівською сільською радою, ОСОБА_2 (чоловік тітки позивача та син ОСОБА_4 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років про що в Книзі реєстрації смертей 19.09.2002 зроблено відповідний актовий запис №38. Місце смерті: с. Нестаничі, Радехівський район, Львівська область (а.с.18).

Із Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого 5 серпня 2019 року Виконавчим комітетом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області видно, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача ОСОБА_3 (надалі «Спадкодавець 2»), у віці 61 рік про що в книзі реєстрації актів про смерть 5 серпня 2019 року зроблено відповідний актовий запис №28 (а.с.19).

Згідно з Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 від 15 січня 2001 року, виданого повторно Нестаницькою сільською радою Радехівського району Львівської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Нестаничі, Радехівського району, Львівської області про що 9 березня 1952 року було зроблено відповідний актовий запис №6, батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_4 .

Із Свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_5 від 5 червня 2001 року виданого Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області видно, що ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) одружилися 05.06.2001, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено запис №3. Після одруження прізвище чоловіка та дружини - ОСОБА_7 (а.с.21).

Згідно з Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_6 від 20 травня 1987 року, виданого у м. Буськ, райвідділ ЗАГС, Львівської області, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Буськ Буського району Львівської області про що 20 травня 1987 року було зроблено відповідний актовий запис №70, батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_10 (а.с.22).

Відповідно до Свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_7 , виданого 17 грудня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) зареєстрували шлюб 17 грудня 2009 року про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3247. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_12 (а.с.23).

Із Довідки №591, виданої 07.07.2021 виконкомом Вузлівської сільської ради, видно, що «гр. ОСОБА_4 , (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 ) до дня смерті проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_1 . На день її смерті за вищевказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_2 , син (помер ІНФОРМАЦІЯ_11 ). Від імені померлої виконкомом Вузлівської сільської ради посвідчувався заповіт зареєстрований в реєстрі №314 від 25.12.2000, який не змінювався і не скасовувався (а.с.24).

Відповідно до Заповіту, посвідченого секретарем виконкому Вузлівської сільської ради народних депутатів Радехівського району Львівської області Василишин М.В. від 25 грудня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі № 314, ОСОБА_4 , що мешкала в с. Нестаничі, хутір Залісся, Радехівського району, Львівської області на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок разом з надвірними будівлями і все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те майно, що на день її смерті належатиме їй за законом і на що вона за законом матиме право заповідає своєму синові ОСОБА_2 (а.с.25).

З огляду на наведене, єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 після її смерті, був її син ОСОБА_2 який фактично прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини) після смерті своєї матері - ОСОБА_4 відповідно до ст. 549 ЦК УРСР чинної на момент відкриття спадщини, однак не встиг оформити своїх спадкових прав.

Відповідно до Довідки №593, виданої 07.07.2021 виконкомом Вузлівської сільської ради, гр. ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_11 ) до дня смерті проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 . На день його смерті за вищевказаною адресою інших зареєстрованих мешканців не було. Від імені померлої виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався (а.с.26).

Із Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі №1265 від 30.03.2006, посвідченого Луців І.П. нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори видно, що спадкоємцем в цілому майна громадянина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина - громадянка ОСОБА_3 , яка проживає в селі Вузлове Радехівського району Львівської області, ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб № НОМЕР_8 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: права на майновий пай в розмірі 5238 грн (п`ять тисяч двісті тридцять вісім грн) у майні колективного сільськогосподарського підприємства приватної агрофірми «Нестаничі», село Нестаничі Радехівського району Львівської області, що належав на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області 15 березня 2006 року, за ЛВ №ХІІІ355149 ОСОБА_4 - матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої за заповітом, посвідченим виконкомом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, 25 грудня 2000 року за реєстровим №314 був громадянин ОСОБА_2 - син, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.27).

Із копії Спадкової справи №218/2003 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , видно, що 01.08.2003 ОСОБА_3 звернулася в Радехівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2 . Нотаріусом було відкрито спадкову справу № 218/2003 та видані ОСОБА_3 . Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.114-150).

Таким чином, ОСОБА_3 , як дружина, за законом прийняла спадщину (спадкове майно) після смерті свого чоловіка - ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав.

Із Довідки №592, виданої 07.07.2021 виконкомом Вузлівської сільської ради про те, що гр. ОСОБА_3 , (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 ) до дня смерті проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_1 . На день її смерті за вищевказаною адресою інших зареєстрованих мешканців не було. Від імені померлої виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався (а.с.28).

Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі №358 від 06.03.2020, посвідченого Комарницькою Н.І. приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1957 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її племінниця громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_9 , яка проживає в АДРЕСА_2 , у тому числі з урахуванням 2/3 (двох третіх) часток у спадщині від якої відмовилися племінниці померлої ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Луців І.П. державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області 20 травня 2016 року за реєстровим №711. Право власності на будинок за померлою зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності - 14649249. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 39. Даний дерев`яний житловий будинок складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 20,8 кв.м., двох коридорів, кухні, кладової, тамбура, і має загальну площу 58,1 кв. м. Будинок зазначений за планом земельної ділянки літерою «А-1», до нього відносяться: дерев`яний сарай, зазначений за планом земельної ділянки літерою «Б», до нього відносяться: дерев`яний сарай, зазначений за планом земельної ділянки літерою «В», до нього відносяться: дерев`яний сарай, зазначений за планом земельної ділянки літерою «Г», цегляний погріб, зазначений за планом земельної ділянки літерою «пд», та споруди зазначені за планом земельної ділянки за №1, №2, літерою «К». Обмеження, обтяження, заборони відчуження, щодо даного будинку відсутні (а.с.29).

Вказані вище обставини також підтверджуються копією Спадкової справи №204/19 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.70-101).

Отже, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину (спадкове майно) після смерті своєї тітки - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 , окрім іншого майна, залишилося наступне спадкове майно: земельні ділянки загальною площею 1,97 в умовних кадастрових гектарах, на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що належали ОСОБА_4 на підставі Витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), із якого видно, що ОСОБА_4 належав сертифікат, серії ЛВ № 13-137730, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 1148, виданий на підставі Розпорядження райдержадміністрації №187 від 17.04.1997. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових га: 1,97 (а.с.30).

Відповідно до Довідки, виданої виконкомом Вузлівської сільської ради, про те, що відповідно до Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (СЗЧ) на території Вузлівської сільської ради Радехівського району на ім`я ОСОБА_4 зареєстрований сертифікат, серії ЛВ № 13-137730 на підставі рішення Радехівської Ради народних депутатів від 17.04.1997 року, №187. Відповідно до рішення II сесії XXIII скликання Вузлівської сільської ради від 5 червня 1998 року №1 «Про внесення змін в рішення VI сесії XXII скликання Вузлівської сільської ради від 25 грудня 1996 року «Про затвердження списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай)» площа земельної частки гр. ОСОБА_4 становить 1,34 га (умовних кадастрових) (а.с.31).

Із Розпорядження голови Радехівської районної Державної адміністрації Львівської області №187 від 17 квітня 1997 року про затвердження розрахунку вартості земельної частки /паю/ та її розмірів в умовних кадастрових гектарах агрофірми ім. М. Шашкевича, видно, що: «На виконання Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та постанови Кабінету Міністрів №187 від 12 лютого 1996 року «Про стан реформування земельних відносин» та у відповідності до Земельного Кодексу України: затвердити розрахунок вартості земельних частки /паю/ та її розміри в умовних кадастрових гектарах агрофірми ім. М.Шашкевича /розрахунок додається/; внести зміни в проект роздержавлення і приватизації земель у відповідності з затвердженим розрахунком; Районному відділу земельних ресурсів /Г.Іщук/ забезпечити видачу сертифікатів громадянам на право на земельну частку /пай/ у відповідності з затвердженим розрахунком; контроль за виконанням даного розпорядження покласти на першого заступника голови районної державної адміністрації В. Мудрика» (а.с.32).

Відповідно до списку громадян «Пенсіонери Агрофірми ім. М. Шашакевича, які мають право на отримання середньої земельної частки /земельного паю/ Вузлівської сільської ради», під порядковим номером 539 зазначений Спадкодавець 1 - ОСОБА_4 , яка отримала право на отримання сертифікату загальною площею 1,97 в умовних кадастрових гектарах (а.с.33-34).

Із Рішення №1 від 05.06.1998 виконавчого комітету Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області про внесення змін в проект роздержавлення і приватизації земель агрофірми ім. М. Шашкевича Вузлівської сільської ради, видно, що розглянувши подання приватизаційної комісії по роздержавленню та приватизації в АПК Вузлівської сільської ради по внесенню змін в проект роздержавлення та приватизації земель агрофірми ім. М. Шашкевича, щодо зміни розміру середньої земельної частки /паю/, визначення принципів, за якими будуть розподілятися земельні ділянки в натурі та керуючись ст. 6 Земельного кодексу України, сесія вирішила: затвердити зміни в проекті роздержавлення і приватизації земель агрофірми ім. М. Шашкевича; затвердити по Вузлівській сільській раді розмір середньої земельної частки 2,4 га, сільськогосподарських угідь, в т.ч. 1,92 ріллі та 0,48 га, кормових угідь; попросити Радехівську районну адміністрацію внести зміни в розпорядження від 17 квітня 1997 року №187 «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки /паю/ та її розмірів в умовних кадастрових гектарах агрофірми ім. М.Шашкевича» і затвердити список осіб по Вузлівській сільській раді, які мають право на середню земельну частку /пай/ та розмір середньої земельної частки /паю/ згідно даного рішення; просити районний відділ земельних ресурсів внести відповідні зміни всертифікати на право на земельну частку /пай/ та нормативно облікові документи згідно даного рішення, тощо (а.с.35).

Як видно з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №29-13-0.2-1279/2-22 від 20.05.2022, за інформацією відділу №6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, відповідно до Книги реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на ім`я ОСОБА_4 державний акт на право приватної власності на землю не видавався. Рішення органів місцевого самоврядування у Головному управлінні Держгеокадастру у Львівській області та територіальних органах Держгеокадастру, що проводять свою діяльність на районному (міському) рівні, не зберігаються. Відповідно до Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Вузлівської сільської ради Радехівського району ОСОБА_4 був виданий, сертифікат ЛВ №13-137730 на площу 1,97 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до розпорядження голови Радехівської районної державної адміністрації від 07.06.2004 року №354 ОСОБА_4 була включена в список громадян - власників сертифікатів на середню земельну частку (пай) по Вузлівській сільській раді на площу 1,34 умовних кадастрових гектари (а.с.36).

Із Розпорядження №354 від 7 червня 2004 року голови Радехівської районної державної адміністрації, про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які включені в списки на їх отримання по Вузлівській сільській раді, видно, що було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які включені в списки на їх отримання по Вузлівській сільській раді (а.с.37).

У список громадян - власників сертифікатів на середню частку (пай) по Вузлівській сільській раді внесено гр. ОСОБА_4 , яка проживає в с. Нестаничі та якій належав сертифікат № 137730, зареєстрований в реєстрі за №1148 на загальну площу 1,34 в умовних кадастрових гектарах (а.с.38-39).

Відповідно до Висновку про вартість об`єкта оцінки земельних ділянок загальною площею 1,34 га, що розташована за адресою: Львівська область, Радехівський район, с. Вузлове. ринкова вартість об`єкта оцінки складає без ПДВ: 57802 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот дві гривні 00 копійок) (Звіт про оцінку майна від 14.09.2022, виконаний оцінювачем ОСОБА_15 , а.с.40-44).

Із Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69958997 від 07.09.2022, виданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області, видно, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , інформація у спадковому реєстрі відсутня, тобто спадкова справа не відкривалася а жоден документ про отримання спадкового майна не видавався (а.с.45).

Відповідно до листа-відмови №326/01-16 від 07.09.2022, виданого Радехівською Державною нотаріальною конторою Львівської області, видати свідоцтво про право на спадщину на майно, що належить гр. ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 немає підстав, так як позивачем не було надано жодного документа, що підтверджує наявність майна, право власності на яке було зареєстроване у встановленому законодавством порядку на ім`я спадкодавця (а.с.46).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.12, 229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Із ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР видно, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За змістом ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР).

Так, в пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі потрібно враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям урегульований Указом Президента України №720/95 від 08.08.1995.

Відповідно до пунктів 2, 5 зазначеного Указу Президента України №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Тобто, право на земельну частку (пай) має особа включена у списки на розпаювання.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а саме п. 3.1 роз`яснив, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Згідно з нормами п.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 №666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Оскільки, у такому випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

За правилами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, суд робить висновки, що позовні вимоги сторони щодо встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 141, 200, 206, 211, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 315, 354 ЦПК України; ст. 524, 525, 526, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1262, 1268, 1269, 1299 ЦК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 1,34 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, в порядку спадкування після смерті її тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належали ОСОБА_4 на підставі Витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 29-13-0.2-1279/2-22 від 20.05.2022 та Рішення №1 від 05.06.1998 виконавчого комітету Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 20 квітня 2023 року.