Єдиний унікальний номер судової справи: 945/758/21
Номер провадження: 22-ц/812/738/23 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю: відповідачки - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2023 року, ухваленого під головуванням судді - Войнарівського М.М. в приміщенні того ж суду у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» (надалі - АТ «Ідея Банк» ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и л а:

У травні 2021 року АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що 25 червня 2019 року згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - Договір), текст якого розміщений на інтернет - сторінці банку, між Банком та ОСОБА_1 було укладено Угоду № С-300-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (надалі - кредитний договір).

Укладаючи кредитний договір сторони погодились, що відповідачка ознайомлена з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що затверджений розпорядженням банку з усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет - сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які їй роз`яснені, зрозумілі та з якими вона цілком згодна.

За умовами кредитного договору відповідачка отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 , операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачці. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. Ліміт кредитної лінії доступний відповідачці на момент укладення угоди становить 20 000,00 грн. і, враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує внаслідок чого станом на 24 лютого 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 26 209,53 грн та складається з: 17 240,73грн. - основного боргу; 7 592,71 грн. - прострочені проценти; 1 376,09 грн. - строкові проценти.

Посилаючись на вказане та на те, що в добровільному порядку заборгованість відповідачкою не повернуто, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 26 209,53грн, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.

У відзиві, який надійшов до суду 19 липня 2021 року, ОСОБА_1 заперечувала проти позову в частині нарахування відсотків.

03 серпня 2021 року від АТ «Ідея Банк» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з позицією відповідачки, викладеною у відзиві на позов та вказує на те, що процентна ставка за користування коштами кредитної лінії яка була нарахована становить 24% річних.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 26 209,53 грн., яка складається з 17 240,73 грн. - основного боргу; 1 376,09 грн. - строкові проценти; 7 592,71 грн. - прострочені проценти. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою умов кредитного договору, щодо своєчасного повернення грошових коштів, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що оскаржуване рішення є необ`єктивним, прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги Банку задовольнити частково.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано той факт, що з 24 лютого 2022 року початок вторгнення військ рф на територію України та введення військового стану на території України, вона як більшість громадян втратила роботу та не мала можливості вчасно виконувати зобов`язання за кредитним договором. Станом на 14 червня 2023 року нею перераховано на розрахунковий рахунок кошти в сумі 12 123, 80 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Ідея банк» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.

Заслухавши суддю - доповідача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 25 червня 2019 року між АТ «Ідея банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду № С-300-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Підписанням вказаної угоди ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку з усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет - сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які їй роз`яснені, зрозумілі та з якими вона цілком згодна.

За умовами вказаної Угоди якої Банк відкрив відповідачці поточний рахунок в рамках банківського продукту Card Blanche Blue у валюті гривня, операції по яким можуть здійснюватися за дебето - кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках цієї Угоди та ДКБО, та випускає клієнту платіжну картку MasterCard з лімітом кредитної лінії у розмірі 20 000 грн., процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24, 00% річних (а.с.25-26).

Згідно виписки, наданої Банком по рахунку клієнта за період з 25 червня 2019 року по 23 лютого 2021 року, відповідачка користувалася грошовими коштами шляхом зняття готівки в банкоматі, а також частково сплачувала заборгованість (а.с.30-33).

Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом МЮ України №578/5 від 12 квітня 2012 року, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

За такого, з наданої Банком виписки по картковому рахунку чітко прослідковується користування кредитними коштами та часткове їх погашення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки перед Банком станом на 24 лютого 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 26 209,53 грн., з яких: 17240,73 грн. - основного боргу; 1376,09 грн. - строкові проценти; 7592,71грн. - прострочені проценти (а.с.92-105).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про невиконання ОСОБА_1 умов договору щодо своєчасного повернення грошових коштів та обґрунтовано поклав обов`язок на останню сплатити заборгованість станом на 24 лютого 2021 року у розмірі 26 209,54 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано здійснення погашення заборгованості з березня 2021 року по 27 лютого 2023 року на суму 12 123,80 грн., що підтверджується квитанціями на увагу суду не заслуговують, оскільки заборгованість, яку просить стягнути позивач розрахована станом на 24 лютого 2021 року, а крім того, вказаних доказів на момент ухвалення рішення матеріли справи не містили.

Посилання як на несвоєчасне погашення заборгованості втрату роботи у зв`язку з вторгненням військ рф на територію України та введення військового стану на території України з 24 лютого 2022 року, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що заборгованість утворилась за рік до початку російської агресії.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд надав відповідну правову оцінку з урахуванням всіх фактичних обставин справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, і з якою погоджується колегія суддів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, яке ухваленням з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 13 липня 2023 року.