Справа № 191/160/23
Провадження № 2/191/32/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Порошиної О.О.,

за участі секретаря судового засідання Рибак М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 21.07.2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено Додатковий договір №385-17/3691 до Договору №903723 від 18.12.2014 р. про відкриття та обслуговування рахунку відповідно до умов якого позичальнику на поточний рахунок № НОМЕР_1 встановлено кредит у розмірі 18400,00 грн. на умовах визначених додатковим договором. Отримання кредиту та користування кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку. У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором відповідач має заборгованість у розмірі 21477,27 грн., яку позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача, разом із понесеними судовими витратами в розмірі 2481,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач до судового засідання надала заяву в якій позовні вимоги визнала не заперечувала проти їх задоволення. Справу просила розглянути без її участі.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що 21.07.2015 відповідач, ОСОБА_1 та Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» уклали Додатковий договір №385-17/3691 до Договору №903723 від 18.12.2014 р. про відкриття та обслуговування рахунку відповідно до умов якого позичальнику на поточний рахунок № НОМЕР_1 встановлено кредит у розмірі 18400,00 грн..

Факт одержання кредитних коштів та подальші дії сторін щодо виконання зобов`язань за кредитним договором підтверджується випискою з кредитного рахунку про рух коштів (а.с.28-74).

Відповідач не виконує належним чином обов`язки за кредитним договором, у зв`язку з чим у встановлений договором строк позивач всі належні платежі не отримав. Станом на 21.12.2022 року заборгованість за договором становить 21477,27 грн., яка складається з:

- заборгованості за основним боргом (кредитом) в розмірі 16225,59 грн.;

- проценти за користування кредитом в розмірі 1817,51 грн.;

- комісія у розмірі 14,00 грн.;

- 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 612,37 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 89,60 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 2398,21 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 319,99 грн.

Позивачем надані розрахунки заборгованості станом на 21.12.2022 року, однак з відображенням здійснених нарахувань боргу до 24.02.2022 року.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Отже, позовні вимоги ґрунтуються на законі та умовах договору, а тому підлягають задоволенню.

У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, що становить 1240,50 грн. (2481,60 грн. х 50%).

Інші 50% сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 626-629, 610, 611, 612, 617, 625, 638-642, 1048, 1049, 1050, 1054 - 1056-1 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи: 09305480, код банку 305482, поточний рахунок UA9590105, просп.. Гагаріна, 115, м. Дніпро, 49107) заборгованість у розмірі 21477,27 грн., яка складається з:

- заборгованості за основним боргом (кредитом) в розмірі 16225,59 грн.;

- проценти за користування кредитом в розмірі 1817,51 грн.;

- комісія у розмірі 14,00 грн.;

- 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 612,37 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 89,60 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 2398,21 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 319,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи: 09305480, код банку 305482, поточний рахунок UA9590105, просп.. Гагаріна, 115, м. Дніпро, 49107) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1240 грн. 50 коп.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (), повернути Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи: 09305480, код банку 305482, поточний рахунок UA9590105, просп. Гагаріна, 115, м. Дніпро, 49107) з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого за меморіальним ордером №535 від 23.12.2022 року, а саме в розмірі 1240 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя О. О. Порошина