провадження № 2-др/753/47/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Король Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходилась справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, й рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року, яке набуло чинності, позовні вимоги задоволено й шлюб, зареєстрований 11 серпня 1970 року у Довголіській сільській раді Народницького району Житомирської області, актовий запис № 5, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,розірвано. За наслідком розгляду справи у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 992 грн. 40 коп. - судового збору.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду по вказаній справі щодо вирішення питання про розподіл судових витрат - звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати, оскільки є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році І-ї категорії.

Заявник в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, проте його неявка, відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, проте його неявка, відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (ч.1 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.2-5 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Вирішуючи дану заяву, судом встановлено, що в провадженні цього суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, й рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року, яке набуло чинності, позовні вимоги задоволено, шлюб, зареєстрований 11 серпня 1970 року у Довголіській сільській раді Народницького району Житомирської області, актовий запис № 5, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,розірвано. За наслідком розгляду справи у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 992 грн. 40 коп. - судового збору.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду по вказаній справі щодо вирішення питання про розподіл судових витрат - звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на те, що відповідачка відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати, оскільки є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році І-ї категорії.

Оскільки суд у відповідності до ч.1 ст. 270 ЦПК України вирішив питання про судові витрати, правових підстав для ухвалення додаткового рішення немає.

На підставі вищевикладеного, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України та, керуючись ст.ст. 141, 270, 353 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: