Номер провадження: 22-ц/813/614/23
Справа № 496/489/16-ц
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Комлевої О.С.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши у порядку прощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, питання про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання договорів дарування недійсними, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - адвоката Пудлінської Лариси Іванівни на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року,

встановив:

15.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , та уточнивши вимоги, (т.2, а.с. 143-146, 164-172), просив суд:

- визнати недійсним з моменту укладення договір дарування 2/5 частин житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , укладений 06.10.1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості дарувальників та ОСОБА_2 в якості обдарованого, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Фесенко А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1-2101, зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.082008 року;

- визнати недійсним з моменту укладення договір дарування 1/5 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , укладений 01.10.2007 р. між ОСОБА_6 , діючою на підставі довіреності від імені ОСОБА_7 в якості дарувальниці та ОСОБА_2 в якості обдарованого, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контри Зезик В.А. та зареєстровано в реєстрі за №2-5761, зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.10.2007 року;

- визнати, що позивачем не пропущено встановлений законом строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 були залишені без задоволення (т.1, а.с.189-193).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ставив питання про скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року, ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.1, а.с.195-203).

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 березня 2020 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року скасовано, провадження у справі закрито через відсутність предмету спору (т.2, а.с.97-100).

Однак, постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року постанову Одеського апеляційного суду від 19 березня 2020 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (т.2, а.с.183-188).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Громік Р.Д., Комлева О.С. (т.2, а.с.231).

Разом з тим, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції стало відомо про смерть позивача ОСОБА_1 (т.3, а.с.19).

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що в даному випадку вирішується лише питання про витребування доказів, а саме: копії актового запису про смерть ОСОБА_1 та спадкової справи, заведеної після його смерті.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (ст. 2 ЦК України).

Крім того, за змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-4 ст.1273 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 і 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини, які виникли з приводу заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання договорів дарування недійсними передбачають правонаступництво, оскільки права та обов`язки позивача і заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 можуть вплинути на права та обов`язки його правонаступників.

Приймаючи до уваги, що для розгляду справи необхідно витребувати письмові докази, колегія суддів вважає за необхідне витребувати: із міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належно завірену копію актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; із Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області належно завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 76, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Витребувати від:

-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65000, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30Б) належно завірену копію актового запису про смерть № 6397 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер в м. Одесі ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проживав в АДРЕСА_2 ;

-Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області (67600, Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Костіна, буд. 19) належно завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер в м. Одесі ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Для отримання витребуваних документів, відкласти розгляд справи на 27.09.2023 року, на 15.00 год., про що повідомити учасників справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 30.06.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева