Справа №295/9173/23
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

13 липня 2023 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів його доходів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття; а також просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначаються докази, що підтверджують вказані обставини.

В частині 5 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вказаним нормам, в позовній заяві відсутній фактичний виклад обставин з посиланнями на докази, які підтверджують, що неповнолітня дитина, на утримання якої позивач просить стягнути аліменти, проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, а в обгрунтування наведених доводів не долучила докази, які їх підтверджують (довідка про зареєстроване місце проживання дитини, рішення органу опіки та/або піклування про визначення місця проживання дитини, акт обстеження житлових умов тощо).

Крім того, нормами статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В позовній заяві, всуперечп.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, відсутній виклад обставин в обґрунтування позовних вимог з урахуванням положень ст.ст. 84, 182 СК України, які підлягають встановленню судом при вирішенні питання про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання дитини та дружини. Так, в позові не зазначено, чи працює позивач (офіційно, неофіційно); відсутнє будь-яке посилання на розмір його доходу (постійний чи мінливий); не зазначено про наявність в нього інших осіб, які перебувають на його утриманні; відсутнє будь-яке посилання на наявність в нього на праві власності рухомого чи нерухомого майна тощо; відсутнє посилання на докази, чи стягуються аліменти з відповідача на утримання інших неповнолітніх дітей і якщо стягуються, то в якому розмірі. Позивач не долучила жодного доказу на підтвердження матеріального становища відповідача і його спроможностей сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Таким чином, позивачу слід надати суду уточнений позов з урахуванням вказаних недоліків та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Водночас, суд роз`яснює, що згідно зі ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане одночасно з поданням позову і повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Отже, позивач при зверненні до суду повинна надати всі наявні в неї докази в обгрунтування заявлених вимог, а у разі неможливості їх надати, одночасно з поданням позову, повинна подати клопотання про їх витребовування.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що позивач подала позов, який не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати строк, достатній для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 4, 175, 177, 185, 187України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення виявлених недоліків строк, що не перевищує 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька