Справа № 342/1233/22
Провадження № 2/342/117/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Візінська Г.В., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за заповітом та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/3 частки житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Візінська Г.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в цілому. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був житловий будинок по АДРЕСА_2 . За даним господарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,1563 га. Станом на 15.04.1991 в даному господарстві були зареєстровані: голова двору ОСОБА_4 , дочка (відповідачка) ОСОБА_2 та зять ОСОБА_5 . Таким чином, право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/3 частці кожного. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померла ОСОБА_4 залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла в рівних частинах онукам ОСОБА_3 (відповідачу) та ОСОБА_1 (позивачу). ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Таким чином, спадкоємцем прав та обов`язків ОСОБА_4 є її онука ОСОБА_1 , тобто позивач. Позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 видані на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості визначити її частку. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , член колгоспного двору. Померлий ОСОБА_6 заповіту не вчиняв, спадкоємцем першої черги за законом є його дружина ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та проживала разом із чоловіком. Таким чином, проживаючи на момент смерті разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 успадкувала 1/3 частку вищевказаного житлового будинку. Отже, позивач має право на 1/3 частку житлового будинку як спадкоємцю після смерті баби ОСОБА_4 . Щодо 2/3 частки ОСОБА_2 , то відповідно до її усної заяви, вона відмовляється від неї на користь позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що на момент припинення колгоспного двору станом на 15.04.1991 ОСОБА_2 належало право власності на 1/3 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні та 1/3 частка, як спадкоємцю після смерті чоловіка ОСОБА_5 , якому на момент припинення колгоспного двору належало право власності на 1/3 частку майна у колгоспному дворі, як його члену. Таким чином, ОСОБА_2 має право на 2/3 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 21.02.2023 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/3 частки житлового будинку (справа № 342/172/23) прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Візінська Г.В., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за заповітом (справа № 342/1233/22), присвоївши об`єднаній справі № 342/1233/22.

В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивача-відповідача ОСОБА_1 , адвокат Візінська Г.В., через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Від відповідачки ОСОБА_3 , через поштове відділення, поступила заява про розгляд справи за її відсутності. Повністю визнає заявлені позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач-позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , через поштове відділення, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Свої зустрічні позовні вимоги підтримує та просить зустрічну позовну заяву задовольнити.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 21.04.1987, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 44 від 11.03.1987, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 в цілому.

Рішенням № 340 двадцятої сесії Вербівцівської сільської ради шостого демократичного скликання від 03.01.2013 «Про впорядкування назв АДРЕСА_1 відповідно додатку 1. Згідно додатку № 1 до даного рішення житловий будинок по АДРЕСА_3 змінено на АДРЕСА_1 .

Станом на 15.04.1991 в житловому будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова двору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зять ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою № 1-203 виданою 12.09.2022 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Як вбачається із вищенаведеного на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова двору ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які набули право спільної сумісної власності на дане будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/3 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

Член двору ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 70 років в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 11.09.2014 Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

За заповітом від 19.04.2013 посвідченого секретарем виконавчого комітету Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було, з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповів своїй дочці ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_4 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 25.

Голова двору ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 97 років в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 14.06.2019 Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

За заповітом від 16.04.2013 посвідченого секретарем виконавчого комітету Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було, з чого б воно не складалось і взагалі все те. що буде належати їй на день смерті заповіла в рівних частинах своїм онукам ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_5 та ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_4 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 8.

На час смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був чинним Цивільний кодекс 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із довідки № 1-202 виданої 12.09.2022 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що ОСОБА_5 був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 та на день смерті разом із ним були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та теща ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із довідки № 1-201 виданої 12.09.2022 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що ОСОБА_4 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 та на день смерті разом із нею була зареєстрована дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_3 виданого 27.06.1973, переклад якого з російської мови на українську мову зроблено та засвідчено приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. доводиться, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 прізвище дружини змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_9 », актовий запис № 7, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 12.07.1990.

Батьки позивачки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 26 січня 1973 року, про що складено актовий запис за № 8, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , переклад якого з російської мови на українську мову зроблено та засвідчено приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я.

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..ст.126,133,135 СК України № 4 від 16.09.2022 вбачається, що ОСОБА_11 (мама позивачки та відповідачка по справі) народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , її батьки: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 25.04.1968, ОСОБА_13 , 1921 р.н., та ОСОБА_14 , 1910 р.н., зареєстрували шлюб 25 квітня 1968 року в сільЗАГС с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19; після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_15 ».

З наведеного слідує, що позивач ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4 по маминій лінії.

Із копії спадкової справи № 89/2014, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р. вбачається, що 24.12.2014 позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39277901 від 24.12.2014 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_5 , номер у Спадковому реєстрі 56950629, номер у нотаріуса 89/2014. 23 лютого 2015 року позивачка ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р. заяву в якій зазначила, що відмовляється від прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_5 31.05.2018 до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка звернулася відповідачка ОСОБА_2 . Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , яка складається з земельної ділянки, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 818049. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52170452 від 05.06.2018 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця ОСОБА_5 , спадкоємець ОСОБА_2 , номер у Спадковому реєстрі 56950629, номер у нотаріуса 89/2014.

Із копії спадкової справи № 174/2019, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р. вбачається, що позивач ОСОБА_1 05.11.2019 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58192541 від 05.11.2019 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_4 , номер у Спадковому реєстрі 65004165, номер у нотаріуса 174/2019. Відповідачка ОСОБА_2 07.11.2019 подала до приватного нотаріуса заяву в якій зазначила, що на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом (на обов`язкову частку) після смерті мами ОСОБА_4 вона не претендує та відмовляється від його отримання. Також, ОСОБА_2 зазначила, що питання про виділ на її ім`я 1/2 частки майна, набутого в період перебування в шлюбі з померлим вона не ставить та відповідно не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя і відмовляється від його оформлення та отримання, оскільки майно є особистою власністю спадкодавця. Відповідачка ОСОБА_3 14.09.2022 до приватного нотаріуса подала заяву в якій зазначила, що їй відомий зміст заповіту ОСОБА_4 , згідно якого вона є спадкоємцем та відмовилась від прийняття спадщини в строки передбачені ст..1270 ЦК України шляхом відмови від подання заяви про прийняття спадщини та не має наміру та підстав згідно п.3 ст.1272 ЦК України подати позов до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 21.11.2022 посвідчених приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р., зареєстрованих в реєстрі за № 1899, №1900, №1901 доводиться, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті бабки ОСОБА_4 , яка складається із земельних ділянок, що належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 818051, ЯД № 818158, свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого державним реєстратором реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у відповідності до яких право власності на земельну ділянку зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70691978, № 70691983, № 70691985 та № 70691990 від 21.11.2022 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину спадкодавця ОСОБА_4 , спадкоємець ОСОБА_1 , номер у Спадковому реєстрі 65004165, номер у нотаріуса 174/2019.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_16 на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Проте, Постановою приватного нотаріуса Коломийського РНО Яшан Р.Р. № 244/02-31 від 16.11.2022 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язка уз тим, що ОСОБА_1 надано документи, які підтверджують право власності на житловий будинок видані на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити її частку в житловому будинку та відповідно . видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок.

Копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_17 , стверджується, що житловий будинок побудований в 1962 році, господарські будівлі та споруди побудовані в 1965, 1970, 19751991 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 45,7 кв.м) складеного ФОП ОСОБА_18 на підставі договору № 01049/С від 22.10.2022 про вартість обєкта оцінки, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить 96 561 грн. Із довідки № 1-204 виданої 12.09.2022 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрвоана і проживала по АДРЕСА_1 на території старостинського округу користувалася земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1563 га.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 323400947 формованої 20.02.2023 відомості щодо права власності на будинок АДРЕСА_1 відсутні. Наявна інформації щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1563 га, кадастровий номер :01:002:0122, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано 21.11.2022 на підставі свідоцтва про право на спадщину за ОСОБА_1 , розмір частки 1.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабки ОСОБА_4 , яка належала померлій як члену колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що позивач приймає спадщину за заповітом на належне померлій ОСОБА_4 майно, якій належить 1/3 частка в спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору, головою якого померла була.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 підлягають до задоволення, оскільки позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 була членом колишнього колгоспного двору та її частка у даному дворі становить 1/3, також, вона прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який був членом колишнього колгоспного двору та його частка у даному дворі становить 1/3.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання сторін по справі:

ОСОБА_1 АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_7 .

ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_8 .

ОСОБА_3 АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_9 .

Суддя: Гайдич Р. М.