Справа № 303/2949/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

в особі головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Добош О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПАТ Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 , ПАТ Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь позивача у відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення ДТП, що мало місце 07.06.2022 року у розмірі 19 018,19 гривень, стягнення з ПАТ Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь позивача 5 000,00 гривень, стягнення з ОСОБА_3 95 000, 00 гривень у відшкодуванні моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 07 червня 2022 року о 17 годині 20 хвилин на автомобільній дорозі М06 765км., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Renault Trafic» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи маневр обгону, виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну лінію д.3.1.1 та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки ГАЗ 2412 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч, внаслідок ДНІ автомобілі зазнали пошкоджень з матеріальними збитками, чим Ви порушили вимоги п. 11.4 Правил дорожнього руху.Вина ОСОБА_3 підтверджена постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2022 року, якою його визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень та Постановою Львівського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року (справа № 303/3842/22), якою Постанова Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2022 року залишена без змін, а апеляційна скарга захисника - ОСОБА_5 - без задоволення.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2023 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, у наданий судом строк та станом на 17 липня 2023 року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В межах розгляду даної судової справи, позивач просить стягнути з відповідачів шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу та моральну шкоду.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст.2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2022 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, Постановою Львівського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року (справа № 303/3842/22), якою Постанова Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2022 року залишена без змін, а апеляційна скарга захисника - ОСОБА_5 - без задоволення.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з Висновку №50/2022 автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля ГАЗ 2412 номерний знак НОМЕР_2 , матеріальний збиток завданий в результаті пошкодження при ДТП складає 38 526,00 гривень.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до ПАТ СК «Скарбниця» із заявою про виплату їй страхового відшкодування відповідно до суми, вказаної у Висновку №50/2022 автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля ГАЗ 2412 номерний знак НОМЕР_2 .

Разом з цим, 23.01.2023 року ПАТ СК «Скарбниця» сплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 22 392,81 гривень.

Правовідносини, що виникають під час дії договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються спеціальним Законом.

Даний закон є спеціальним, зокрема п.2.1 ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» , цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Статтею 6 Закону визначено, що Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.39.1 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до п.35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно ч. 36.1 ст. 36 Закону передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Зокрема у п.74 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Верховний Суд у Постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 22392,81 грн. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача (вартість матеріального збитку становить 38 526,00 гривень що перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування страховиком ПАТ СК «Скарбниця» (22 392.81), то з ПАТ СК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між вартістю матеріального збитку (38526,00 грн.) та сплаченою страховою виплатою (22 392,81) гривень, що становить 16 133,19 гривень.

Так як ліміт відповідальності страховика (130 000,00 грн.) покриває розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, пов`язаної з матеріальним збитком транспортного засобу в результаті ДТП, майнова шкода з відповідача ОСОБА_3 не стягується.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Позовна вимога про стягнення з ПАТ СК «Скарбниця» на користь позивача 5000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2022 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, Постановою Львівського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року (справа № 303/3842/22), якою Постанова Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2022 року залишена без змін, а апеляційна скарга захисника - ОСОБА_5 - без задоволення.Постанова набула законної сили (а.с.13).

Відповідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою статті 1167 Цивільного кодексу України.

Вбачається, що моральна шкода підлягає стягненню з ОСОБА_3 , а не з ПАТ СК "Скарбниця".

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено в судовому засіданні, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження належного їй автомобіля, їй заподіяно моральну шкоду в розмірі 95 000,00 гривень, суд, зважаючи на встановлені судом обставини, а також на вищенаведені норми матеріального права, вважає за доцільне частково задоволити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. на користь позивача, враховуючи фактичні обставини справи, характер, глибину і тривалість душевних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

На думку суду, розмір вказаної у позовній заяві моральної шкоди є значно завищеним та має бути не більшим для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Подібна правова позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15 грудня 2020 року.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ СК «Скарбниця» страхового відшкодування, судом задоволено повністю, то з ПАТ СК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 підлягають стягнення судові витрати за проведення експертизи в розмірі 3000,00 грн. у зв`язку з тим, що експертиза проводилася з метою встановлення майнової шкоди і вказана шкода в повному обсязі стягнута із страхової компанії.

Щодо стягнення з відповідачів у відшкодування суми сплаченого судового збору, то з ПАТ СК «Скарбниця» та ОСОБА_3 підлягає до стягнення сума в розмірі 240,83 гривень..

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов - задовзадоволити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства - Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 16 133 (шістнадцять тисяч сто тридцять три гривень 19 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В решті задоволенні позову - відмовити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства - Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 у відшкодування вартості проведеної експертизи - 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути із із Приватного акціонерного товариства - Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця», ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 240 (двісті сорок) гривень 83 копійок у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 )

Відповідач: Приватне Акціонерне товариство Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця» (79005, м.Львів, вул..Саксаганського, 5).

Головуючий В.О. Монич