Справа № 502/220/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.,

розглянувши в цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:

Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Кілійської міської ради

про

розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Кілійської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування поданого первісного позову та уточненого позову від 21.03.2023 року зазначено, що 04 вересня 2018 року сторони зареєстрували шлюб. Як вказує позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, в зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на життя. З початку березня 2022 року, сторони як подружжя, не проживають та спільного господарства не ведуть, проживають в різних місцях. Збереження сім`ї протирічить інтересам позивача, може суттєво зашкодити його фізичному та духовному здоров`ю. Розірвати шлюб в органах РАЦС не представляється можливим, у зв`язку з тим, що у сторін народилась у шлюбі спільна дитина, а саме син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні.

На теперішній час спору щодо розподілу спільного майна подружжя у сторін не має.

Також, як вказано в позові, відповідач була зареєстрована та мешкала по АДРЕСА_1 та зараз мешкає по АДРЕСА_2 .

З початку березня 2022 року ОСОБА_3 проживає разом з батьком, та перебуває на його повному утриманні, який займається його вихованням самостійно, оскільки відповідач покинула сина, взагалі не опікується ним, жодної участі у вихованні сина не приймає, матеріально дитину не забезпечує. На теперішній час, позивач проходить стажування в ТОВ «РИС ГРУП». Інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні не має. Виходячи з вищевикладеного, проживання дитини з батьком якнайкраще відповідає інтересам дитини та забезпечує її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, оскільки малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з березня 2022 року безперервно проживає з батьком, з яким у нього встановлений дуже тісний емоційний контакт, а тому, якщо дитина потрапить в інше середовище, де буде змінено її щоденне та комфортне життя, вона отримає сильний стрес, що призведе до психологічної травми, яка може негативно вплинути на подальший всебічний розвиток та психоемоційний стан дитини.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:є

-розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 04 вересня 2018 року в Кілійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

-визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання батька.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляду справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги визнала у повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування Кілійської міської ради надав заяву, за якою просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

На підставі письмових заяв сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

Шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 04.09.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 125 від 04.09.2018 року, /а. с. 11/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданий 06.02.2019 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 29 від 06.02.2019 року, /а. с. 12/.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 57878186 від 21.04.2016 року встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності по 1/2 частині належить: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , /а. с. 14-15/.

Відповідно до акту обстеження по факту проживання (не проживання) особи від 30.01.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 . При обстеженні також встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 , 2019 року народження, /а. с. 16/.

Згідно характеристики складеної депутатом Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 мешкає за вищевказаною адресою, разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , 2019 року народження. Мати мешкає окремо від дитини. У вихованні неповнолітнього сина, батьку надає допомогу бабуся ОСОБА_9 . За свідченням сусідів ОСОБА_1 виховує сина з березня 2022 року по теперішній час, створив дуже гарні умови для проживання. Завжди доброзичливий, відгукується на будь яке прохання сусідів про допомогу. Чемний, ввічливий, /а. с. 17/.

Відповідно до довідки за вих. № 11 від 09.02.2023 року, виданої ТОВ «Рис Груп» встановлено, що ОСОБА_1 проходить стажування за професією механік механізатор в ТОВ «Рис Груп». Термін стажування два тижня з 10.02.2023 року по 24.02.2023 року. Після закінчення терміну дії стажування на розсуд керівника буде можливе зарахування в штат підприємства, /а. с. 19/.

Згідно Висновку органу опіки та піклування «Про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », затвердженого рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради № 170 від 10.04.2023 року встановлено, що виконавчий комітет Кілійської міської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , /а.с.57-58/.

При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права:

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України 27.02.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Визначальним у вирішенні даної позовної вимоги є принцип Міжнародної декларації прав дитини, проголошеною Генеральною асамблеєю ООН «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю».

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Так, принцип статті 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що випливає як зі змісту статті 141 Сімейного кодексу України, так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, з`ясувавши, що позивач спроможний надати дитині належний рівень виховання, постійно піклується про його розвиток, а також те, що позивач фактично самостійно виховує дитину протягом тривалого часу, з врахуванням того, що відповідач позовні вимоги визнає, приходить до висновку, що вимога, щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім`ї, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 11-13, 81, 141, ст. 258, 264-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 141, 153, 155, 157, 159, 161Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 04.09.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 125 від 04.09.2018 року.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання батька.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан