Справа № 204/5317/21
Провадження № 2/204/133/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Барильченко А.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 5 002,34 грн.; інфляційні втрати 390,57 грн.; три відсотка річних 891,36 грн., а разом 6 284,27 грн.

В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що АТ «НВО «Созидатель» надає послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території та послуги з опалення та гарячого водопостачання співвласникам (мешканцям) багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і ОСОБА_1 , якій належить квартира АДРЕСА_2 у зазначеному будинку. Послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, послуги з опалення та гарячого водопостачання надавались відповідачу належної якості та в повному обсязі, що підтверджується відсутністю надходження на адресу позивача актів-претензій. Нажаль, відповідач не здійснює оплати за отримані житлово-комунальні послуги, у зв`язку із чим виникла заборгованість та позивач вимушений звернутись до суду.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 01.11.2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками, яка була отримана відповідачем 25.02.2023 року, що підтверджується особистим підписом відповідача на рекомендованому повідомлені.

З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Відповідач у встановлений судом строк не надала суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 09.03.2010 року, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, належить квартира АДРЕСА_3 (а.с.20-21).

Судом також встановлено, що позивач надає житлову послугу з управління багатоквартирним будинком (зокрема, з обслуговування житлового будинку і прибудинкової території), а також послуги по забезпеченню надання комунальних послуг (послуги з опалення та гарячого водопостачання) мешканцям багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і відповідачу як власнику квартири у вказаному будинку.

Актом від 18.04.2008 року АТ «НВО «Созидатель» та відповідач узгодили, що з моменту підписання цього Акту інвестор ОСОБА_1 зобов`язана сплачувати АТ «НВО «Созидатель» витрати по експлуатації квартири (а.с.22).

Послуги надаються на підставі укладених з позивачем договору №15 про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання від 06.11.2008 року (а.с.23-24), договору №15 про надання послуг на утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території від 01.09.2008 року (а.с.26-28), договору про постачання електричної енергії №018001 від 01.04.2011 року (а.с.34-38).

Відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач дійсно споживає житлово-комунальні послуги, які надаються їй позивачем та здійснює лише часткову їх оплату, внаслідок чого в неї перед позивачем виникла заборгованість за період 01.12.2018 року-01.07.2019 року у загальному розмірі 6 284,27 грн. На дану заборгованість позивачем на підставі ст. 625 ч. 2 ЦК України нараховано інфляційні втрати в розмірі 390,57 грн., а також 3 % річних в розмірі 891,36 грн. (а.с. 15-16,17-19).

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.

Так, відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права.

Положеннями ст. ст. 11, 525, 626, 629 ЦК України передбачено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є акти цивільного законодавства, акти органів державної влади, акти органів місцевого самоврядування, а також договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст. ст. 319, 322 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За змістом норм ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Відповідно до змісту наведених вище положень законодавства та усталеної судової практики з вирішення спорів про стягнення заборгованості за надані та не оплачені житлово-комунальні послуги підставою для виникнення у споживача житлово-комунальних послуг обов`язку зі сплати їх вартості є в першу чергу наявність між таким споживачем та постачальником послуг або іншим уповноваженим учасником цих правовідносин договору про надання відповідних послуг (ст. ст. 19, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року, ст. ст. 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року).

Разом з тим, споживачі зобов`язані своєчасно і в повному обсязі оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Навіть факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Останній висновок прямо закріплено і в нормі ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року. При регулюванні правовідносин з надання та споживання житлово-комунальних послуг, у випадку допущення споживачами несплати або несвоєчасної оплати вартості цих послуг, застосовуються також норми ст. 625 ч. 2 ЦК України, а саме покладення на споживачів-боржників обов`язку зі сплати окрім основної суми боргу також нарахованих на цю суму боргу 3 % річних та інфляційних втрат. Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України в постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, правовими висновками Верховного Суду в постановах від 15 березня 2018 року по справі № 401/710/15-ц, від 16 грудня 2020 року по справі № 761/32712/17, від 12 липня 2021 року по справі № 233/6532/19, від 28 липня 2021 року по справі № 554/7740/17, а також правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постановах від 16 травня 2018 року по справі № 686/21962/15-ц, від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц, від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи знайшли своє повне підтвердження належними, допустимим, достатніми та достовірними доказами зазначені позивачем в його позові фактичні обставини спірних правовідносин сторін та заявлені позивачем в обґрунтування свого позову підстави, як то існування між сторонами зобов`язальних правовідносин з надання позивачем та отримання і оплати відповідачем за адресою належної останній на праві власності квартири, житлово-комунальних послуг - послуги з управління багатоквартирним будинком (зокрема, з обслуговування житлового будинку і прибудинкової території), а також послуги по забезпеченню надання комунальних послуг (послуги з опалення та гарячого водопостачання), виконання позивачем свого обов`язку з надання вказаних послуг, а також невиконання відповідачем належним чином свого обов`язку з оплати таких послуг, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі, приведеному позивачем в позові та підтвердженому під час розгляду справи, що складається з суми основного боргу, інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми основного боргу. З викладених підстав суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись нормами ст. ст. 133, 141 ЦПК України, враховуючи види судових витрат по справі та результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (а.с.1).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 319, 322, 525, 526, 530, 610-612, 625, 626, 629 ЦК України, ст. ст. 1, 5, 7, 9, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, ст. ст. 2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» (місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул.Андрія Фабра, буд.4; ) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2018 року по 01.07.2019 року в розмірі 5 002 (п`ять тисяч дві) грн. 34 (тридцять чотири) коп., інфляційні втрати в розмірі 390 (триста дев`яносто) грн. 57 (п`ятдесят сім) коп., три відсотка річних в розмірі 891 (вісімсот дев`яносто одна) грн. 36 (тридцять шість) коп., що разом складає 6 284 (шість тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 27 (двадцять сім) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» (місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул.Андрія Фабра, буд.4; ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар