КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5054/20
Провадження № 2/552/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2023 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтава в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судових засідань Савченко О.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту, що майно є особистою приватною власністю дружини, про розподіл спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про встановлення факту, що майно є особистою приватною власністю подружжя, та про поділ спільного майна подружжя.

В поданій до суду позовній заяві посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_4 з 29 серпня 1998 року до 23 травня 2018 року. Під час перебування у шлюбі вони придбали транспортні засоби, які залишились в користуванні відповідача.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.12.2020 року закрито провадження по справі у частині позовних вимог про визнання за позивачем ОСОБА_3 права власності на частину транспортних засобів у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 23.12.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту, що майно є особистою приватною власністю дружини, про розподіл спільного майна подружжя відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 25.02.2021 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23.12.2020 року якою закрито провадження по справі у частині позовних вимог про визнання за позивачем ОСОБА_3 права власності на частину транспортних засобів та направлено справу до Київського районного суду м. Полтави для продовження розгляду.

13.05.2021 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просив суд визнати право власності за ОСОБА_3 на частину транспортних засобів УАЗ 33036, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 поставлений на облік 05.10.2011 року; ВАЗ 211140, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_4 поставлений на облік 01.07.2010 року; УАЗ 452Д, 1982 року випуску, шасі № НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , поставлений на облік 28.05.2014 року; саморобний причіп 1998 року випуску, шасі Б/Н, д.н.з. НОМЕР_7 постановлений на облік 01.07.2000 року. Також просив стягнути в відповідача вартість частини автомобіля «Ford Transit» в сумі 49593,42 гривень.

Відповідно до ухвали суду від 16.03.2021 року прийнято справу до провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідно до ухвали суду від 13.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов з урахування зменшення вимог підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача позов визнала частково, а саме в частині визнання права власності на частину автомобілів. В частині стягнення вартості частини автомобіля «Ford Transit» в сумі 49593,42 гривень просила відмовити, оскільки дана вимога вже була предметом судового розгляду в даній справі та прийнято рішення, яким відмовлено в задоволенні даної вимоги.

Суд заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 29 серпня 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 травня 2018 року.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

При цьому статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як вбачається з інформації, наданої Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС від 11 грудня 2020 року №31/16-9-2687, під час перебування сторін в шлюбі, ними було придбано наступні транспортні засоби, що були зареєстровані за відповідачем ОСОБА_4

«САМОРОБНИЙ ПРИЧІП», 1998 р.в., шасі № Б/Н, номерний знак НОМЕР_7 , поставлений на облік 06.10.2000;

«FORD TRANSIT», 1996 р.в., кузов № НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 , поставлений на облік 28.12.2001 перереєстрований на іншу фізичну особу 02.09.2020;

«ВАЗ 211140», 2010 р.в., кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , поставлений на облік 01.07.2010;

«УАЗ 33036», 1999 р.в., шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , поставлений на облік 05.10.2011;

«УАЗ 452Д», 1982 р.в., шасі № НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 , поставлений на облік 28.05.2014.

Відповідно до вимог ст.60 СК України вказані транспортні засоби є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, враховуючи обставини справи та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання права власності за ОСОБА_3 на частину транспортних засобів.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача частини вартості автомобіля «FORD TRANSIT», 1996 р.в. суд виходить з того, що дана вимога вже була предметом розгляду в даній справі та ухвалено рішення про відмову

в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частини вартості спільного майна, а саме транспортних засобів. До переліку транспортних засобів також входив і автомобіль «FORD TRANSIT». За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір, а оскільки позов задоволено частково, з відповідача підлягає до стягнення 420,40 гривень судового збору.

Керуючись ст. 263 265 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту, що майно є особистою приватною власністю дружини, про розподіл спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на частину транспортних засобів УАЗ 33036, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 поставлений на облік 05.10.2011 року; ВАЗ 211140, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_4 поставлений на облік 01.07.2010 року; УАЗ 452Д, 1982 року випуску, шасі № НОМЕР_5 ,д.н.з. НОМЕР_6 , поставлений на облік 28.05.2014 року; саморобний причіп 1998 року випуску, шасі Б/Н, д.н.з. НОМЕР_7 постановлений на облік 01.07.2000 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 420,40 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач ОСОБА_3 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ,

Відповідач ОСОБА_4 , проживаючий: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 .

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 20 квітня 2023 року.

СУДДЯ О.К.МИРОНЕЦЬ