Справа №: 343/752/23
Провадження №: 2-о/0343/52/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, суд -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, з врахуванням заяви про уточнення (збільшення) вимог заяви окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (а.с.18), просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 " і " ОСОБА_1 " є однією і тією ж особою.

Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1 (заявник) є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які народилися на Україні. Їхньою матірю є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Його повне правильне прізвище, ім`я та по-батькові як батька дітей є - ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується офіційним перекладом його паспорта громадянина Азербайджану № НОМЕР_2 .

У свідоцтві його старшої доньки ОСОБА_2 допущено наступні описки в ПІБ її батька (заявника): замість ОСОБА_1 має бути ОСОБА_1 ".

У свідоцтві про народження його молодшої доньки - ОСОБА_3 допущено наступні описки в ПІБ її батька (заявника): замість ОСОБА_1 має бути ОСОБА_1 . Крім цього по батькові дочки також допущена помилка замість « ОСОБА_5 » записано « ОСОБА_6 ».

Відповідно до ч. 10 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула громадянство України за народженням та є іноземцем, стосовно якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, або особою без громадянства, стосовно якої подано декларацію про відсутність іноземного громадянства, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.

При зверненні до Долинського відділу Державної міграційної служби в Івано-Франківській області ним були підготовлені документи для оформлення набуття дітьми громадянства України. Однак в зв`язку із численними розбіжностями у свідоцтві про народження дітей спеціалісти відділу роз`яснили, що не можуть прийняти документи через значні розбіжності у правильності написання його прізвища ім`я та по батькові та дітей у їх свідоцтвах про народження, тому рекомендували звернутись у суд для встановлення факту, що має юридичне значення.

Він, погано читає українською мовою, тому не зміг зразу оцінити значення помилок, які містять свідоцтва про народження його дітей. Через численні розбіжності він не може у відповідності до ч.1 ст.242 ЦК України, бути представником дітей у відносинах з державними органами, підприємствами, установами та організаціями та згідно ч.10 ст.8 Закону України «Про громадянство України» подати клопотання про реєстрацію його дітей громадянами України (а.с.1-2).

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку.

Представник заявника адвокат Комарницький Е.Г. ( ордер серії АТ №1039652 а.с.9) в судовому засіданні вимоги викладені в заяві з врахування поданої заяви про уточнення (збільшення) вимог заяви, підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини, просив заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи: Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області Гулик В.С. (довіреність №9 від 02.01.2023 а.с.16) в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що у заінтересованої особи відсутні документи чи відомості, які б підтверджували або спростували викладене у заяві ОСОБА_1 . Щодо розгляду заяви покладаються на розсуд суду. Просять розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи (а.с.15).

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника адвоката Комарницького Е.Г., дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю, виходячи з наступного:

Згідно ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому Закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

-факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

-встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності

особі паспорта, військового квитка, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно з абз. 2 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судами не встановлюється тотожність особи, а відповідно до роз`яснень викладених в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах; якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження. У цих справах, суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них, а також не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Згідно Узагальнення Верховного Суду України від 01.01.2013 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено що при звернення із заявою про встановлення фактів, необхідно довести, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Вищезазначене узагальнення, а також п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 ( із змінами та доповненнями) передбачають, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти, в тому числі, щодо: тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Відповідно до статей 4, 26 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року (в редакції Закону від 12 лютого 2015 року № 191-VІІІ) органи державної реєстрації актів цивільного стану - центральний орган, відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головних управлінь юстиції в областях, районних у містах, міськрайонних управлінь юстиції, належать до органів виконавчої влади. Дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ України та/або до суду.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Верховний Суд у постанові № 464/6696/20 від 08.12.2020, вказує, що виключається можливість розгляду у судовому порядку заяви про встановлення факту тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по різному записаних у документа, зокрема, факт, що особа, щодо якої у документах містяться розбіжності, є однією і тією ж особою.

Як встановлено судом, заявник, ОСОБА_1 , є громадянином Республіки Азербайджан, що підтверджується його паспортом № НОМЕР_3 виданим 01.02.2018 Міністерством внутрішніх справ Республіки Азербайджан, та посвідкою на постійне проживання в Україні № НОМЕР_4 від 03.07.2019 (а.с. 4-5,8).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 20.09.2007, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області (а.с.9), вбачається, що батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначений ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_4 , які є громадянами Республіки Азербайджан.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 28.07.2010, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с. 10), батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначений ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_4 , які є громадянами Республіки Азербайджан.

Як вбачається із заявлених вимог, з врахуванням заяви про уточнення (збільшення) вимог, заявник звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити, факт, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 " і " ОСОБА_1 " є однією і тією ж особою, що суперечить вимогам ст. 315 ЦПК України .

Разом з тим, слід звернути увагу на те, згідно положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають, однак при цьому, при наявності розбіжностей у документах, пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає також справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В судовому засіданні встановлено, що заявник вже звертався до Долинського районного суду Івано-Франківської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2022 (цивільна справа № 343/1618/22, провадження № 2-о/0343/63/22) встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.23-25).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлена вимога ОСОБА_1 з врахуванням заяви про уточнення (збільшення) вимог , про встановлення факту, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 " і " ОСОБА_1 " є однією і тією ж особою, не підлягає розгляду в порядку окремого судового провадження, а отже , враховуючи що провадження у даній справі відкрито, провадження підлягае закриттю.

На підставі викладеного, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 49 Цивільного кодексу України,керуючись ст.ст. 255, 258, 259, 260,261, 293, 294, 315,318, 354 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлено в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявник: Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_4 від 03.07.2019 .

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, , вул.Ак.Гнатюка,29, м.Івано-Франківськ, 76010.

Суддя Долинського районного суду В.А.Тураш