Провадження 2-др/127/38/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
05.09.2022 року через систему «Електронний суд» адвокат Волинець В.В. подав, крім іншого, копію договору про надання правничої допомоги № 37 від 03.09.2022 року, за яким п. 5.2 визначено фіксований розмір гонорару адвоката 10 000 грн.
01.03.2023 року через систему «Електронний суд» адвокат Волинець В.В. подав копію договору про надання правничої допомоги № 37 від 03.09.2022 року, за яким п. 5.2 визначено фіксований розмір гонорару адвоката 10 000 грн., а також просив стягнути вказану суму на користь відповідача в повному обсязі.
Отже, фактично на початку розгляду справи було подано попередній розрахунок судових витрат в частині витрат на правничу допомогу, а перед початком розгляду справи по суті письмово заявлено вимогу про стягнення цих витрат з позивача.
Представник відповідача просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 10 000 грн.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що заява представника відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.
26.07.2022 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення.
09.11.2022 року судом зареєстровано відзив на позов.
08.12.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача - ОСОБА_3 про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку користування квартирою, роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом в загальному порядку.
08.12.2022 року закрито підготовче провадження у даній справі.
Рішенням суду від 03.03.2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення відмовлено. Судовий збір залишено за рахунок позивача.

05.09.2022 року (а.с. 40) через систему «Електронний суд» адвокат Волинець В.В. подав, крім іншого, копію договору про надання правничої допомоги № 37 від 03.09.2022 року, за яким п. 5.2 визначено фіксований розмір гонорару адвоката 10 000 грн. (а.с. 41-42).

Адвокатом Волинцем В.В. надано ордер (копію, зворот а.с. 40) серії АВ № 1042841 від 03.09.2022 року на підставі договору № 37 від 03.09.2022 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 у Вінницькому міському суді Вінницької області.

01.03.2023 року (а.с. 163) через систему «Електронний суд» адвокат Волинець В.В. подав, крім іншого, копію договору про надання правничої допомоги № 37 від 03.09.2022 року, за яким п. 5.2 визначено фіксований розмір гонорару адвоката 10 000 грн. (зворот а.с. 164), а також просив стягнути вказану суму на користь відповідача в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони тощо.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України і у разі відмови в задоволенні позову судові витрати щодо сплати за надану правничу допомогу покладаються на відповідача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини: пункт 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява N 71660/11), пункт 80 рішення у справі "Двійних проти України" (Заява N 72277/01). ), пункт 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява N 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у випадку, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents проти Латвії (заява 58442/00) вказано, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як виявилося, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі N 640/18402/19, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих потреб суду мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інші витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, оформлені в установленому порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою або іншим банківським документом банку, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, будь-яких доказів у підтвердження сплати ОСОБА_1 адвокату Волинцю В.В. визначеного договором № 37 від 03.09.2022 року гонорару 10 000 грн., суду не надано.

Враховуючи наведені обставини, відсутність документального підтвердження витрат ОСОБА_1 на суму 10 000 грн., суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 15, 134, 141, 260, 270 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волинця В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 127/14578/22 про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 10 квітня 2023 року.

Суддя: