Справа № 191/1831/20
Провадження № 2-з/191/15/23
У Х В А Л А

іменем України

07 липня 2023 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Костеленко Я.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Забари Альони Володимирівни про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

07.07.2023 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Забари А.В. про забезпечення позову, в якій зазначає, що позивач подала позовну заяву та просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , та транспортний засіб марки «Маzda 6», 2003 року випуску, з об`ємом двигуна 1798см.куб, державний номер НОМЕР_1 . Спірне майно зареєстровано за відповідачем. Позивач вказувала, що відповідач чинить опір у наданні технічного паспорту на автомобіль, щоб розрахувати 1/2 частини вартості автомобіля грошової компенсації, яку просить стягнути позивач на свою користь та подала клопотання про витребування доказів. Отже, право позивача на частину нерухомого та частину рухомого майна не визнається відповідачем. Позивачу також відомо, що відповідач намагався відчужити спільний автомобіль. Тобто існує реальний ризик відчуження майна на користь третіх осіб, що зробить виконання рішення суду за позовом позивача неможливим. Позивач має побоювання, що відповідач здійснить дії направленні на відчуження вищевказаної, яка є також предметом позову. Накладення арешту не перешкоджатиме використанню майна, а тому відповідач матиме змогу користуватись зазначеною квартирою до вирішення позову по суті.Просить винести ухвалу про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 64,9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30; заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії у відношенні 2-кімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею якої 64,9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30, в тому числі заборонити укладення будь-яких угод у відношенні зазначеної квартири; накладання арешту на транспортний засіб марки «Маzda 6», 2003 року випуску, з об`ємом двигуна 1798см , державний номер НОМЕР_1 (дата держаної реєстрації 06.02.2019р.), який придбаний 05.09.2019 та зареєстрований за ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) в тому числі заборонити укладення будь-яких угод у відношенні зазначеного автомобіля.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї документи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналіз статей 150-153 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, предметом спору є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2018 серії НМХ № 898030, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., та транспортний засіб марки «Маzda 6», 2003 року випуску, з об`ємом двигуна 1798 см.куб, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з ЄДР № 207127846 від 18.04.2020та витягом з ЄДР МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 18.06.2023

Статтями 12 та 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя вважає, що застосування такого засобу забезпечення позову як арешт, представником позивача належним чином не вмотивовано і може призвести до безпідставної заборони користуватись майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності.

Але, при цьому, суддя вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір щодо поділу спільного майна подружжя, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, суддя, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти дії щодо продажу 2-кімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальна площа якої 64,9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30, а також транспортного засобу марки «Маzda 6», 2003 року випуску, з об`ємом двигуна 1798см, державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ).

Заборона продажу спірного рухомого та нерухомого майна не обмежить прав відповідача та інших осіб на користування та володіння вказаним нерухомим майном.

На підстав вищевикладеного, суддя приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом заборони вчиняти дії щодо продажу квартири АДРЕСА_2 , загальна площа якої 64,9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30, а також транспортного засобу марки «Маzda 6», 2003 року випуску, з об`ємом двигуна 1798см, державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ).

Копію ухвали про забезпечення позову невідкладно направити Державному нотаріусу першої синельниківської державної нотаіарльної контори (52500, м.Синельникове, вул. Покровська, 3-з).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Я. Ю. Костеленко