Справа № 372/635/23
Провадження № 2-547/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Сікорській М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про зміну адреси нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

До Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Обухівської міської ради Київської області (адреса реєстрації: 08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська 10), третя особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про зміну адреси нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що існує два різних будинки, різною площею, власниками яких є різні особи, яким присвоєно однакові адреси / номери будинку: АДРЕСА_1 . Факт існування різних будинків, яким присвоєно один номер, також підтверджується випискою вих. №496 від 23.12.2022 року з погосподарської книги Германівської сільської ради за 2001-2025 рр. (номер об`єкта ПГО: 32-0482-1). В органах державної влади, які відповідальні за присвоєння адрес об`єктам будівництва та нерухомого майна виникли розбіжності у нумерації нерухомого майна / житлових будинків (дублювання адрес).

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, представниця позивачки подала до суду заяву про розгляду справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представниця відповідача Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутність, просила прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства.

Третя особа - ОСОБА_2 з позовними вимогами погодився в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечив.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7225015 від 12.05.2005 року є власником житлового будинку загальною площею 86,3 кв. м, який остання згідно свідоцтва про право на спадщину № 1331 від 11.05.2005 року отримала у спадок.

Вищевказаний житловий будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7225015 від 12.05.2005 р., Свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстрованим за № 1331 від 11.05.2005 р., Інформаційною довідкою № 317593360 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Після звернення за правовою допомогою до адвоката Марушевської В.І. щодо супроводу переоформлення права власності на вищевказаний житловий будинок, який належить ОСОБА_1 , на її доньку шляхом дарування, Позивач дізналась, що відповідно до Інформаційної довідки № 317593356 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 значиться геть інше нерухоме майно загальною площею 68,6 кв. м., яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та до якого входить: житловий будинок А (площа 24,3 кв. м.), погріб Б, сарай В та сарай Г.

Тобто, існує два різних будинки, різною площею, власниками яких є різні особи, яким присвоєно однакові адреси/номери будинку: АДРЕСА_1 .

Факт існування різних будинків, яким присвоєно один номер, також підтверджується випискою вих. №496 від 23.12.2022 року з погосподарської книги Германівської сільської ради Обухівського району Київської області за 2001-2025 р.р. (номер об`єкта ПГО: 32-0482-1).

Тобто, що в органах державної влади, які відповідальні за присвоєння адрес об`єктам будівництва та нерухомого майна виникли розбіжності у нумерації нерухомого майна / житлових будинків (дублювання адрес).

Важливим є те, що «плутанина» із номерами житлових будинків виникла не внаслідок прийняття уповноваженим органом відповідного правового акту, а позивач намагається отримати захист своїх цивільних прав.

Статтею 41 Конституції України унормовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права власності на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до частин 1-2 статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна (частина 3 статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Згідно з частиною 5 статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради.

Як встановлено частиною 6 статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виконавчий орган сільської, селищної, міської та районної у місті ради, місцева державна адміністрація або районна у місті Києві державна адміністрація (далі - орган з присвоєння адреси) протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про необхідність присвоєння адреси об`єкту нового будівництва, визначеного частиною дев`ятою статті 36 та частиною третьою статті 37 цього Закону: 1) приймає рішення про присвоєння адреси, що повинно містити відомості про ідентифікатор об`єкта будівництва; 2) оприлюднює рішення про присвоєння адреси на своєму офіційному веб-сайті (у разі наявності); 3) вносить інформацію про присвоєння адреси (у тому числі копію рішення про присвоєння адреси) до Реєстру будівельної діяльності. Адреса вважається присвоєною з дня внесення до Реєстру будівельної діяльності інформації про її присвоєння.

Порядком присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 07.07.2021 року, (далі Порядок) визначено процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень).

Відповідно до пункту 23 Порядку для нумерування об`єктів використовуються арабські цифри. Номер об`єкта може також містити літеру. Літера використовується у разі, коли відсутня можливість забезпечити послідовну нумерацію будівель, розташованих вздовж вулиці, відповідно до пункту 25 цього Порядку.

Згідно з пунктом 35 Порядку номер об`єкта, який виділено із складу групи будівель та споруд підприємства (як єдиного майнового комплексу), що мають єдину адресу, визначається за номером цієї групи будівель та споруд з додаванням літери або номера корпусу починаючи з 1.

Пунктом 52 Порядку передбачено, що в разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що адреса належного позивачу на праві власності будинку: АДРЕСА_1 , зареєстрована за іншою особою.

При цьому, за позивачем зареєстровано право власності на земельну ділянку під житловим будинком також має адресу: АДРЕСА_1 .

З огляду на вище наведене, дублювання номерів об`єктів нерухомого майна за вищевказаною адресою порушує права позивача, як власника житлового будинку та земельної ділянки під ним, на розпорядження своїм майном.

По суті позивач хоче встановити факт володіння житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями, змінивши поштову адресу з « АДРЕСА_1 » на « АДРЕСА_1 », яка є вільною на даний час.

Таким чином, з огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, суд дійшов висновку, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевих загальних судів.

Разом з цим, місцевий загальний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обирати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постановах від 16.05.2019 року у справі №826/17220/17, від 10.09.2020 року у справі №806/965/17.

У даній справі судом встановлено, що причини неможливості зміни адреси житловому будинку позивача відповідачем заключаються у відсутності рішення суду, що не є законним і обґрунтованим, оскільки фактично вказує на визнання відповідачем права, на захист якого позивач пред`явив позов до суду, і одночасно на відмову відповідача вжити заходів щодо реалізації порушеного цивільного права позивача в межах своєї компетенції і повноважень.

При цьому слід врахувати абсолютну непричетність позивача до дублювання номерів будинків, оскільки така ситуація виникла саме з вини відповідача без будь-яких неправомірних дій позивача. Відтак, неналежне виконання посадовими особами органу місцевого самоврядування своїх посадових обов`язків щодо обліку і дотримання порядку присвоєння адрес не повинне обмежувати цивільні права позивача як власника об`єкта нерухомого майна.

Посилання відповідача на необхідність саме судового рішення для реалізації права позивача залишились неконкретизованими і є непереконливими з огляду на відсутність спору щодо наявності порушеного права та відсутність об`єктивних перешкод у реалізації такого права у передбачени й законом спосіб - в порядку виконання пункту 52 Поряду присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 07.07.2021 року без штучного виникнення цивільного спору і додаткового застосування судом повноважень щодо здійснення правосуддя і вирішення спорів.

Під час розгляду справи відповідачем не представлено заперечень проти позову, не наведено спростувань правової позиції позивача, яка ґрунтується на відповідних доказах, тому з огляду на диспозитивність цивільного судочинства і рівність сторін у відстоюванні перед судом своєї правової позиції суд вважає, що позовні вимоги в цілому обґрунтованими, а факт порушення відповідачем цивільного права позивача як власника об`єкта нерухомого майна доведеним.

У межах спірних правовідносин у даній справі рішення відповідача про надання адміністративної послуги щодо надання дозволу на зміну адреси об`єкта нерухомого майна або відмову у наданні адміністративної послуги є адміністративним актом, прийняттю якого передує визначена законом адміністративна процедура.

У наведеному контексті, суд зазначає що повноваження відповідача щодо надання адміністративної послуги щодо зміни адреси об`єкта нерухомого майна є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу, а тому місцевий загальний суд не може перебирати на себе його функції.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодекос випадках.

У розумінні ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами в цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково, оскільки під час судового розгляду факт порушення прав позивачки доведений належними і допустимими доказами. Таким чином, позовні вимоги частково ґрунтуються на законі та зібраних у справі доказах, тому позов слід задовольнити частково.

Поряд з тим, суд не погоджується із правовою позицією позову в частині обраного позивачкою способу захисту порушених прав та інтересів позивачки, оскільки вирішення поданої позивачкою відповідачеві заяви по її суті, а саме вирішення питання про зміну адреси житлового будинку з надвірними будівлями у зв`язку з дублюванням номеру будинку та присвоєння даному житловому будинку адреси відноситься до дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування, тому подібні позовні вимоги не ґрунтуються на законі і виходять за межі повноважень суду. Крім того, чинне законодавство не містить повноважень суду на присвоєння певних конкретизованих поштових адрес, а перевірити достовірність і об`єктивність доводів позову щодо вільності і наявності саме бажаної для позивача і зазначеної у резолютивній частині позовних вимог адреси суд не має технічної можливості і правових підстав.

З огляду на викладене, достатнім, законним і ефективним способом відновлення порушених право позивачки у спірних правовідносинах суд вважає покладення на відповідача обов`язку розглянути відповідну заяву по суті у порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема у порядку, встановленому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Порядком присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 07.07.2021 року.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19, 175, 177, 187, 189, 190, 196 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Обухівську міську раду Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зміну адреси належного ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 із врахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Кравченко