Справа № 214/7184/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 березня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі -Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову навела наступне. З ОСОБА_2 , вона перебувала в шлюбі, який розірвав Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу, від 30 серпня 2018 року. Разом з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з дитиною вона проживала за даною адресою з вересня 2014 року по січень 2019 року. Також мешканцями будинку був складений акт від 15 квітня 2021 року, який підтверджує її місце проживання з дитиною, а також підтверджує, що батько дитини не брав участі у її вихованні з липня 2015 року по січень 2019. 21 березня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу видав судовий наказ, № 214/1696/18 (2-н/214/220/18), про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на її користь, на утримання дитини ОСОБА_3 . Батько дитини жодного разу не сплатив аліментів, що підтверджує розрахунок заборгованості по аліментах, який виданий Саксаганським відділом державної виконавчої служби у м. Кривому Розі, від 01.04.2021 року. Станом на 01.04.2021 року заборгованість складає 97721,41 грн. Також в якості доказу додає довідку з КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 191» Криворізької міської ради, яка підтверджує, що на період навчання дитини з 05.09.2016 по 31.08.2020 року батько на батьківських зборах та святах, які відбувалися в закладі, не з`являвся. Наразі вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , та переїхала жити з дитиною до нового чоловіка за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 допомагає їй в утриманні дитини, виховує її, піклується про неї та матеріально допомагає їй. ОСОБА_3 називає її чоловіка «тато». Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі: не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Bci питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. У зв`язку з цим, вона вирішила звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджують відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Факти, які б підтверджували ухилення від виховання дитини батьком, нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги, є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 СК України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. готувати її до самостійного життя. Зазначені нею обставини у відповідності з п.2, ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно з ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто прожив окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення i про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. В п.16 цієї ж постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вона вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення, відповідача батьківських прав.

У судове засідання позивачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву не подавав, у зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи була повідомлений належим чином.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: рішення (а.с. 10), свідоцтво про народження (а.с. 11), акт (а.с. 12), судовий наказ (а.с. 13), розрахунок заборгованості (а.с 14), довідка (а.с. 15), акт (а.с. 16), свідоцтво про шлюб (а.с. 17), висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 85-87).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: рішення (а.с. 10), свідоцтво про народження (а.с. 11), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме те, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає належними доказами: судовий наказ (а.с. 13), розрахунок заборгованості (а.с 14), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме те, що з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини, у відповідача мається заборгованість по сплаті аліментів.

Суд вважає належними доказами: акт (а.с. 12), довідку (а.с. 15), акт (а.с. 16), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме проживання дитини разом з позивачкою, та те що відповідач не приймає участі у вихованні дитини.

Суд вважає належним доказом: висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 85-87), так як цей доказ стосується обставин справи.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними та допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними, є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається зі свідоцтва (а.с.11).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було розірвано, що вбачається з рішення (а.с.10).

21 березня 2018 року судовим наказом Саксаганського районного суду районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з відповідача на корить позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, у розмірі частини заробітку (доходу) боржника (а.с. 13).

Станом на 01.04.2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 97 721,41 грн., що встановлено з розрахунку заборгованості (а.с. 14).

Дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, участі у її вихованні не приймає, не цікавиться станом здоров`я та розвитком, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Вказані обставини встановлені характеристиками, довідкою, актами. (а.с.12,15,16).

Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація у своєму висновку зазначила, що вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 85-87).

Позивачка 29.12.2020 року уклала шлюб з ОСОБА_4 , після укладання шлюбу взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_4 »., що вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с. 17).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 2 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року (з наступними змінами), предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із положеннями ст.165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім`ї якої проживає дитина.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. У пункті 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Якщо батько не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява № 70879/11).

Таким чином, виходячи з наданих суду фактів, оцінюючі надані у справі докази в їх сукупності, вважає, що з боку позивачки доведено той факт, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час з сином не бачиться, його вихованням та утриманням не займається, життям дитини не цікавиться, та не приділяє щонайменшої батьківської турботи по відношенню до свого малолітнього сина. Також, як встановлено з висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, під час бесіди зі спеціалістами служби малолітній ОСОБА_3 повідомив, що він проживає з мамою та татом ОСОБА_4 , який приводить та забирає його зі школи, проводить із ним час, про біологічного батька дитина не згадувала. Отже, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , захистить дитину, забезпечить належну реалізацію її прав і свобод.

Оскільки дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, не цікавиться життям та здоров`ям дитини суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивачка обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернулася за захистом прав дитини до суду.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», 141, 150, 155, 157, 164, 165 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 228, 258-260, 263-265, 280ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов