ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7006/22
провадження № 2/753/551/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гусак О.С.,

з секретарем Уляницькою М.В.,

за участю:

представника позивача Єркіна М.М. ,

представника відповідача Цибрій Т.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання та додаткових витрат на непрацездатного батька,

в с т а н о в и в:

у липні 2022 до Дарницького районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання та додаткових витрат на непрацездатного батька.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є матір`ю та опікуном ОСОБА_4 , який є недієздатним та інвалідом ІІ групи, внаслідок тяжкого психічного захворювання та потребує нагляду та сторонньої допомоги, не усвідомлює своїх дій, на даний час не отримує жодного доходу. ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_4 , вона повнолітня та працездатна, добровільно матеріальну допомогу на утримання свого батька не надає, хоча має таку можливість, Крім того, ОСОБА_4 встановлено клінічний діагноз шизоафективний розлад, маніакальний тип, маніоформно-параноїдний синдром F25.2. Внаслідок тривалої і стійкої психічної хвороби він потребує постійного лікування шляхом прийому ряду ліків та препаратів. Сума витрат на лікування щомісяця становить мінімум 6 000 гривень. Відповідачу відомо про діагноз її батька та витрати, пов`язані з його лікуванням, однак вона не надавала та відмовляється надавати кошти на ці додаткові витрати. Оскільки ОСОБА_3 , як опікун недієздатного, не здатна покривати ці витрати, просить стягнути з ОСОБА_5 аліменти на її користь на утримання недієздатного ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн та половину додаткових витрат в розмірі 3 000 грн щомісячно до повного одужання.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження.

19 грудня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 17 січня 2023 року.

17 січня 2023 року в судове засідання з`явилась представник позивача ОСОБА_3 . Відповідач, повідомлена належним чином про розгляд справи до суду не з`явилась, подала клопотання про відкладення розгляду справи. Судове засідання відкладено на 2 лютого 2023 року.

17 січня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначила, що у власності позивача є майно, прибуток від якого повністю покриває всі витрати. Одночасно, ОСОБА_4 впродовж всього дитинства відповідача злісно ухилявся від виконання своїх обов`язків, не сплачував аліменти більше як 3 роки, завдавав моральної шкоди своєю поведінкою. Звернула увагу суду, що вона не має власного житла, безробітна, обирає вищий навчальний заклад для вступу, проходить мовні курси та не має жодної змоги задовольнити надвисокі вимоги позивача.

31 січня 2023 року представник відповідача - адвокат Цибрій Т.В. подала відзив в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що мати відповідача неодноразово зверталась до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації з заявами про насильство в сім`ї. ОСОБА_4 вів себе агресивно, постійно були сварки не брав участі у вихованні дочки. Твердження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про скрутне матеріальне становище не відповідають дійсності, оскільки вони мають в у власності значну кількість нерухомого майна. Відповідач нерухомого та рухомого майна у володінні немає, дохід в неї відсутній, пенсій не отримує, була вимушена виїхати до Італії де перебуває на утриманні матері та проживає з нею.

2 лютого 2023 року в судове засідання з`явилась ОСОБА_3 , просила надати час для ознайомлення з документами наданими відповідачем та її представником. Відповідач, повідомлена належним чином про розгляд справи до суду не з`явилась. Розгляд справи відкладено на 14 лютого 2023 року.

14 лютого 2023 року в судове засідання з`явилась представник відповідача - адвокат Цибрій Т.В. Від представника позивача - адвоката Єркіна М.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 28 лютого 2023 року.

27 лютого 2023 року від представника позивача - адвоката Єркіна М.М. надійшла заява про зміну предмету позову відповідно до якого позивач просив стягнути з відповідача на утримання батька аліменти в розмірі від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням недієздатного батька-інваліда ОСОБА_4 у розмірі 3 000 грн щомісячно до повного одужання.

28 лютого 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від адвоката Єркіна М.М. відповідно до якої сторона позивача не погоджується з доводами викладеними відповідачем та її представником у відзиві. Зазначили, що обов`язок дочки утримувати батька не пов`язаний з її непрацездатністю, а твердження, що ОСОБА_4 фактично не є батьком ОСОБА_5 є безпідставними, при цьому батько відповідачки є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, а наявність нерухомого майна у позивача не звільняє відповідача від обов`язку утримувати свого непрацездатного батька.

Представником відповідача - адвокатом Цибрій Т.В. подано клопотання про витребування з Державної податкової служби України інформації про доходи за 2022 - 2023 рік ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з метою прийняття судом обґрунтованого та правомірного рішення по справі. Представник позивача проти задоволення клопотання не заперечував. Ухвалою від 28 лютого 2023 року клопотання задоволено. Наступною датою судового засідання визначено 29 березня 2023 року.

3 березня 2023 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення в яких остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

29 березня 2023 року в судове засідання з`явились представники позивача та відповідача. Розгляд справи відкладено на 4 травня 2023 року.

Ухвалою від 19 квітня 2023 року виправлено описку допущену в ухвалі Дарницького районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року у справі № 753/7006/22 шляхом зазначення у резолютивній частині ухвали вірного рнокпп ОСОБА_4 - « НОМЕР_1 » замість невірного « НОМЕР_2 ».

4 травня 2023 року в судове засідання з`явились представники позивача та відповідача. Розгляд справи відкладено на 30 травня 2023 року.

30 травня 2023 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в повному обсязі.

Вислухавши сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим 8 червня 2022 року (а.с. 6 т. 1).

Рішенням Дарницького районного суду від 16 листопада 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном ОСОБА_3 (а.с. 16-18 т. 1).

З наданої стороною позивача довідки лікаря-психіатра КНП «Київська міська психоневрологіна лікарня № 2» вбачається, що ОСОБА_4 перебуває під постійним наглядом лікаря-психіатра та потребує постійного прийому підтримуйочого лікування (Ксепліон 100 мл 1 раз в місяць або рисполепт-конста 37,5 мл 1 раз у 2 тижні) (а.с. 30 т. 1).

Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на скрутне матеріальне становище, те, що відповідач є дочкою ОСОБА_4 , працездатною та зобов`язана утримувати свого непрацездатного батька, який потребує матеріальної допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України).

Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків виникає за наявності трьох умов: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі.

До того ж тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:

1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);

2) непрацездатність матері, батька;

3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі.

При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у цивільній справі №212/1055/18-ц (касаційне провадження № 61-2386сво19).

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Статтею 203 СК України передбачено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Із наданої позивачем довідки до акта огляду медиико-соціальною експертною комісією ОСОБА_4 є інвалідом другої групи з 31 січня 2022 року (а.с. 4 т. 1).

Згідно довідки від 2 лютого 2023 року ОР 95 ОСОБА_4 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує допомогу, а саме з червня 2022 року по січень 2023 року в розмірі 17 150 грн 48 коп (а.с. 5 т. 2).

З серпня 2022 року по січень 2023 року ОСОБА_3 отримала пенсію за віком у розмірі 16 960 грн 16 коп, що підтверджується довідкою про доходи № 3777 5476 2819 7719 (а.с. 6 т. 2).

З відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 10 квітня 2023 року ОСОБА_3 за період з 1 по 4 квартали 2022 року отримала дохід в розмірі 37 500 грн (а.с. 45 т. 2).

Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення встановлюється законом про державний бюджет на відповідний рік.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений у такому розмірі: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений у розмірі 2093 гривні.

Таким чином вбачається, що сума нарахованої ОСОБА_4 пенсії у розмірі 2 345 грн 24 коп перевищує суму прожиткового мінімуму на осіб, які втратили працездатність, відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»

Слід зазначити, що необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Позивач повинен довести необхідність отримання такої допомоги.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_4 на праві власності зареєстровані наступні об`єкти нерухомого майна:

- садовий будинок, загальна площа 41.3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка площею 0.0589 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- кв. АДРЕСА_2 , загальною площею 36.3 кв м, житлова площа 17.3 кв. м;

- садовий будинок, загальна площа 82.9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельна ділянка, площею 0.0619 га, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- гаражний бокс №0-68, загальною площею 15.8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4 , гараж 0-68;

- земельна ділянка, площею 0.16 га, за адресою: АДРЕСА_5 ;

- нежилі приміщення (групи приміщень № 229) (в літ. А), загальною площею 94.2 кв м, за адресою: АДРЕСА_6 ;

- земельна ділянка, площею 0.1 га, за адресою: АДРЕСА_7 ;

- нежилі приміщення з №1 по № 9 (групи приміщень АДРЕСА_8 , загальною площею 70.40 кв м, за адресою: АДРЕСА_9 (а.с.127-133).

У листі Головного сервісного центру МВС щодо зареєстрованого рухомого майна на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надано наступну інформацію (а.с. 215-217 т. 1):

- ВАЗ 2109, 1990 року випуску, кузов № НОМЕР_4 - 19 червня 1990 року здійснено видачу тимчасового талону за заявою власника ОСОБА_3 для реєстрації, у тому числі при уточненні реєстраційних даних транспортного засобу. 13 грудня 2003 року МРЕВ ДАІ УДАІ ГУМВС України в м. Києві транспортний засіб перереєстровано при заміні номерного знаку. Станом на 13 лютого 2023 року інформація про здійснення будь-яких інших реєстраційних дій відносно даного транспортного засобу в ЄДРТЗ відсутня;

- ММЗ 81024, 1992 року випуску, шасі № НОМЕР_5 - 24 квітня 2007 року ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУМВС України в м. Києві здійснено перереєстрацію при заміні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з зазначенням власника ОСОБА_3 . Станом на 13 лютого 2023 року інформація про здійснення будь-яких інших реєстраційних дій відносно даного транспортного засобу в ЄДРТЗ відсутня;

- VOLKSWAGEN CADDY, VIN НОМЕР_6 , 2008 року випуску, об`єм двигуна 1968 см? - 8 січня 2020 року територіальним сервісним центром № 8045 РСЦ МВС в м. Києві здійснено перереєстрацію транспортного засобу на нового власника ОСОБА_3 на підставі укладеного в суб`єкта господарювання договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5706/20/007385. Станом 13 лютого 2023 року інформація про здійснення подальших реєстраційних дій відносно даного транспортного засобу в ЄДРТЗ відсутня;

- КНОТТ 91H, VIN НОМЕР_7 , 2013 року випуску - 20 червня 2013 року ВРЕР ДАІ № 13 ГУМВС України в м. Києві здійснено первинну реєстрацію транспортного засобу для індив. власника ОСОБА_4 на підставі акту прийому-передачі серії ТОВ № 193474. Станом на 13 лютого 2023 року інформація про відчуження зазначеного транспортного засобу в ЄДРТЗ відсутня;

- MITSUBISHI PAJERO WAGON, VIN НОМЕР_8 , 2008 poкy випуску, об`єм двигуна 3828 см? - 16 вересня 2016 року територіальним сервісним центром № 8044 РСЦ МВС в м. Києві здійснено перереєстрацію транспортного засобу на нового власника ОСОБА_4 на підставі укладеного в ТСЦ № 8044 договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8044/2016/073167. Станом на 13 лютого 2023 року інформація про відчуження зазначеного транспортного засобу в ЄДРТЗ відсутня.

Разом з тим повідомили про відсутність в ЄДРТЗ відомостей щодо реєстрації транспортних засобів на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що вона давно знайома із сім`єю відповідачки. Зазначила, що ОСОБА_4 ніколи не приймав участі у житті ОСОБА_5 та не піклувався про неї, невчасно сплачував аліменти, у зв`язку з чим виникала значна заборгованість. Вважає, що позивачка хоче зіпсувати таким чином життя відповідачки та отримати додаткові кошти. Зазначила, що на її думку в позивачки достатньо коштів для самостійного утримання батька відповідачки. Пояснила, що наразі відповідачка не працює та знаходиться на утриманні чоловіка матері.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що згідно до відповіді Дарницького УП ГУ НП у м. Києві на адвокатський запит при моніторингу Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» було встановлено, що 22 вересня 2021 року громадянка ОСОБА_5 , 2001 року народження, зверталась з офіційною заявою до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з приводу того, що її батько погрожує фізичною розправою, за даним зверненням відділом дізнання було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 129 КК України (а.с. 182 т. 1).

ОСОБА_7 зверталась до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з заявами щодо фактів вчинення психологічного та економічного насильства в сім`ї по відношенню до неї та її неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , 2001 року народження, зі сторони чоловіка ОСОБА_4 . Родину було взято на облік у Центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах, для проведення відповідної роботи.

В характеристиці ОСОБА_5 підписаної директором, класними керівниками 1-4 та 5-9 класів середнього загальноосвітнього закладу «Слов`янська гімназія» від 19 січня 2023 року № 13/02-02 зазначено, що батько учениці, ОСОБА_4 , за період навчання батьківські збори не відвідував, з учителями не спілкувався (а.с. 120 т. 1).

З доданої до матеріалів справи довідки відокремленого структурного підрозділу «Київський фаховий коледж міського господарства Таврійського національного університету імені В.І, Вернадського» про участь батька студентки коледжу у житті дівчини від 25 січня 2023 року № 14/19 вбачається, що ОСОБА_4 , за весь період навчання дівчини жодного разу не цікавився навчанням, не відвідував батьківських зборів, не зустрічався для спілкування з викладачами коледжу з вирішення проблем у навчанні та відвідуванні навчальних занять, не цікавився коледжанським життям та вихованням доньки. Контактів з керівником навчальної групи не підтримував і не спілкувався (а.с. 113-114 т. 1).

Крім того, згідно заяви підтвердження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дочкою його дружини ОСОБА_10 , перебуває на його утриманні (а.с 242 т. 1).

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , на неї в тому числі покладений законом обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, у її власності та власності самого недієздатного ОСОБА_4 перебуває значна кількість як рухомого так і нерухомого майна, яке може приносити їм дохід.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 має можливість та зобов`язана утримувати свого сина, її матеріальне становище та становище самого недієздатного краще за матеріальне становище відповідача.

В свою чергу, ОСОБА_5 , яка досягла 22 років, перебуває на утриманні вітчима, чоловіка матері, доходу не отримує, та не має у власності рухомого та нерухомого майна.

Докази того, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги, а відповідач, в свою чергу має можливість її надавати в матеріалах справи відсутні.

Зазначені вище обставини не спростовані належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами позивача.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вичерпний перелік підстав, які звільняють від доказування, визначений ст. 82 ЦПК України, до їх переліку не належать доводи, викладені позивачем у позові.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів на утримання та додаткових витрат на непрацездатного батька, не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання та додаткових витрат на непрацездатного батька,відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Гусак