ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 2-2765/2010

Провадження № 22-ц/4820/719/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: представника заявника та ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-2765/2010 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана його представником адвокатом Гопкою Володимиром Володимировичем, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними, зобов`язання до вчинення дій, зацікавлені особи: Державний виконавець Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Першого відділу ДВС у м.Хмельницькому Ягодзінський Віталій Олександрович, ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В грудні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій не погоджуючись із діями державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ягодзінського В.О. щодо складення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 1 грудня 2022 року у виконавчому провадження №70289516, просив визнати неправомірним такі дії державного виконавця, а також складений ним розрахунок; зобов`язати вказаного державного виконавця провести розрахунок заборгованості з врахуванням розписки стягувачки ОСОБА_1 від 14 березня 2018 року про отримання нею грошових коштів в сумі 3500 доларів США по курсу 26,69 грн. на виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 , 2005 року народження, сплачених наперед аліментів за виконавчим листом №2-2765, виданим Хмельницьким міськрайонним судом.

Свою скаргу обґрунтовував тим, що постановою державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ягодзінського В.О. від 9 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження №70289516 по примусовому виконанню виконавчого листа (дубліката) № 2-2765/2010 від 02.11.2022 року.

Скаржник вказував, що не погоджуючись із розрахунком заборгованості, надав державному виконавцю довідки про отримані доходи з 2019 року, а також розписку від 14.03.2018 року про отримання ОСОБА_1 аліментів згідно виконавчого листа № 2-2765 від 10.03.2018р. на сина ОСОБА_4 , 2005 року в сумі 3500 доларів США, по курсу 26,69 грн. як аліменти, що сплачені на перед. Таким чином на день відкриття виконавчого провадження будь якої заборгованості не могло бути.

Проте, на думку скаржника, державний виконавець неправомірно не взяв до уваги вказану розписку, посилаючись на те, що в ній не вказано по який час (період) сплачено аліменти, тому безпідставно нарахував заборгованість по аліментах. Отже, посилаючись на неправомірні дії державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ягодзінського В.О., ОСОБА_2 просив суд задоволити його скаргу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року в задоволенні скарги було відмовлено.

ОСОБА_2 , не погодився із вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до помилкового висновку суду про відмову у відкритті провадження в частині вимог.

Вказує, що висновок суду про відмову в задоволенні скарги ґрунтується, фактично, на поясненнях ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) про те, що розписка є фейковою, вона її не писала. Вказані пояснення закріплені в рішенні, а також суд першої інстанції вказав, що у розписка не може бути взята до уваги, оскільки не зазначено період по який сплачено аліменти.

Однак, апелянт вказує, що 14.03.2018 року ОСОБА_2 особисто написала розписку, що отримала 3500 доларів США як аліменти на сина ОСОБА_4 наперед. Після того подала заяву до виконавчої служби про повернення їй виконавчого листа без виконання. Державний виконавець, який на той час повернув виконавчий лист, діючи з дотриманням вимог п. 20 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції, яка діяла на день повернення виконавчого листа) здійснив на виконавчому листі всі передбачені відмітки з врахуванням сплати аліментів наперед в розмірі визначеному в розписці, копія розписки була долучена до матеріалів виконавчого провадження. Будь яких претензій від стягувачки ОСОБА_1 з того часу не було.

На думку апелянта, суд дав невірну оцінку поясненням сторін, зокрема, поясненням стягувачки, що вона з приводу незаконності розписки не зверталася до правоохоронних органів, не оскаржувала її дійсність. Тобто, розписка ніким не оскаржувалася, не визнавалася недійсною, підробною, тощо.

Тому, як вказує апелянт, в суду не було підстав посилатися на пояснення ( ОСОБА_6 про недійсність розписки та відмовляючи в задоволенні скарги на дії державного виконавця, посилатися на такі її пояснення.

Також вважає, що державним виконавцем Ягодзінським В.О. неправильно витлумачено поняття - розписка про отримання аліментів. Зміст розписки містить дату написання, суму, а також вказівку аліменти на перед. Отже, посилання державного виконавця є неправомірними та не повинні були бути враховані судом.

Крім того, вказує, що ухвала суду належним чином не обґрунтовано, не наведено конкретні норми права за яких суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги, а вказівку про не зазначення дати по яку сплачено аліменти вважає формальною відпискою суду.

Отже, просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою задоволити скаргу та стягнути державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ягодзінського В.О.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є порушення норм процесуального права.

Так судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайоннго суду від 10 березня 2010 року задоволено позов ОСОБА_1 та вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку), починаючи з 22.01.2010 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На виконання даного судового рішення 10 березня 2010 року Хмельницьким міськрайонним судом видано виконавчий лист № 2-2765/2010.

Цей виконавчий лист ОСОБА_1 було звернуто до примусового виконання до міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 22 березня 2010 року за цим виконавчим листом відкрито виконавче провадження № 19278159.

3 листопада 2016 року ОСОБА_1 уклала шлюб з іншим чоловіком та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 .

14 березня 2018 року ОСОБА_6 написала розписку, за змістом якої відповідно до виконавчого листа № 2-2765/2010 від 10 березня 2010 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), паспорт НОМЕР_1 , проживаюча в АДРЕСА_1 отримала 14.03.2018 року від ОСОБА_2 на підставі вищевказаного виконавчого листа 3500 доларів США як аліменти, що сплачені наперед по курсу 26,69 грн за 1 долар США, в чому розписалась.

Розписка містить підпис ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) та до неї долучено фотокопію її паспорта.

15 березня 2018 року головним державним виконавцем міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції в межах ВП № 19278159 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, якою виконавчий лист № 2-2765/2010 від 10 березня 2010 року повернуто стягувану згідно її заяви від 15.03.2018 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження. При цьому за змістом постанови стягувач в своїй заяві вказала, що заборгованість за сплати аліментів станом на 15.03.2018 року в сумі 17877,25 грн. погашено в повному обсязі та заборгованість по сплаті аліментів на вказану дату відсутня.

28 липня 2022 року ОСОБА_8 подала до Хмельницького міськрайонного суду заяву про видачу дублікату виконавчого листа № 2-2765/2010 від 10 березня 2010 року в зв`язку з його втратою.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05 жовтня 2022 року ОСОБА_8 видано дублікат виконавчого листа № 2-2765/2010 від 10 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини.

Даний дублікат виконавчого листа був звернутий ОСОБА_8 до примусового виконання до Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ягодзінського В.О. від 9 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження №70289516 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку), починаючи з 22.01.2010 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Державним виконавцем станом на 01.12.2022 року здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_8 за період з 01.01 2019 року, який становить 55666 грн.

На звернення боржника щодо врахування державним виконавцем грошових коштів сплачених ОСОБА_2 . 14.03.2018 року ОСОБА_8 як аліментів наперед державний виконавець Ягодзінський В.О. в повідомленні від 1 грудня 2022 року №83814/20.19-27 повідомив боржника, що ним не враховано розписку від 14 березня 2018 року про отримання ОСОБА_8 від ОСОБА_2 суми в розмірі 3500 доларів США, оскільки в ній не зазначено по який час сплачені наперед аліменти.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд врахував дану відповідь, а крім того послався на пояснення ОСОБА_8 , що вона ніякої розписки 14 березня 2018 року про отримання нею від скаржника суми в розмірі 3500 доларів США не писала, а такі її твердження ні скаржником, ні його представником не спростовані.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються.

Згідно ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

За нормами ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Як встановлено судом ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 2-2765/2010 від 10 березня 2010 року сплатив ОСОБА_6 14 березня 2018 року аліменти наперед в сумі 3500 доларів США по курсу 26,69 грн за 1 долар США, що підтверджується відповідною розпискою ОСОБА_8 .

Ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( ч.1 ст. 77 ЦПРК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 1 ст. 80 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

В підтвердження вимог скарги заявник надав суду оригінал розписки ОСОБА_8 від 14 березня 2018 року, написання якої остання заперечила, та долучену до розписки фотокопію її паспорта.

Однак, жодних доказів в спростування написання розписки та факту отримання грошових кошів 14.03.2018 року ОСОБА_8 суду не надала, клопотань про призначення судової почеркознавчої експертизи для встановлення дійсності її підпису та почерку на розписці не заявляла, а для цього необхідні спеціальні знання, хоча в силу вимог принципу змагальності цивільного процесу саме на ОСОБА_8 за даних обставин покладається обов`язок в даній ситуації доведення недійсності, нікчемності даної розписки з підстав її підробки заявником та встановлення факту написання і підпису розписки не нею, а іншою особою.

Крім того про отримання аліментів наперед можуть свідчать і дії стягувачки з подання заяви до державної виконавчої служби про повернення їй виконавчого документу вже на слідуючий день - 15.03.2018 року після на писання розписки.

Посилання державного виконавця, що в розписці не зазначено по який час сплачені наперед аліменти, а тому відсутні підстави для її врахування при визначені розміру заборгованості по аліментам є необґрунтованими.

Як встановлено судовим рішенням від 10 березня 2010 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку), починаючи з 22.01.2010 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже державний виконавець в силу вимог чинного законодавства не позбавлений можливості визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з боржника, за минулий період з врахуванням його доходів за той період та відповідно врахувати при визначенні розміру боргу суму аліментів, яка була сплачена наперед згідно розписки від 14.03.2018 року.

При цьому державний виконавець взагалі не обґрунтував в чому перешкоди врахування даної розписки при обрахунку боргу по аліментам через відсутність в розписці вказання на період, за який сплачено наперед аліменти.

Також державний виконавець жодним чином не поставив під сумнів сам факт написання розписки стягувачкою ОСОБА_6 та відповідно отримання нею аліментів наперед від боржника 14.03.2018 року, а послався лише на не вказання на період, за який сплачено наперед аліменти.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, дав невірну оцінку доказам по справі, неправильно застосував норми матеріального права та відповідно порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником адвокатом Гопкою Володимиром Володимировичем, задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірним дії державного виконавця Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) першого відділу ДВС у м. Хмельницькому Ягодзінського Віталія Олександровича щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 70289516 та зобов`язати державного виконавця Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) першого відділу ДВС у м. Хмельницькому Ягодзінського Віталія Олександровича провести розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 70289516 з врахуванням розписки стягувачки ОСОБА_1 від 14 березня 2018 року про отримання нею грошових коштів як сплачених наперед аліментів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова