УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року

м. Харків

справа № 623/538/22

провадження № 2/638/3584/23

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі судді Яковлевої В.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Ізюмської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини з України без дозволу батька,

установив:

До Ізюмського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Ізюмської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини з України без дозволу батька.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2022 року вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Одарюка М.П.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Ізюмської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини з України без дозволу батька. Призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, рішенням Вищої ради правосуддя від 20 квітня 2023 року № 399/0/15-23 з 01 травня 2023 року змінено територіальну підсудність судових справ Печенізького районного суду Харківської області, Борівського районного суду Харківської області, Ізюмського міськрайонного суду Харківської області - Дзержинському районному суду м. Харкова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 червня 2023 року визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Яковлеву В.М.

Матеріали цивільної справи передані в провадження судді Яковлевої В.М. 09 червня 2023 року.

Вирішуючи питання про прийняття справи до свого провадження, вивчивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У позові зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про прийняття справи до свого провадження, вивчивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

Частиною першою статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

У пункті 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб`єктивних прав більш зручним.

Предметом даного позову є надання дозволу на виїзд дитини з України без дозволу батька, для якого передбачено подання позову за правилами загальної підсудності за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону (залишення свого місця проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру).

Матеріали справи містять довідку від 30.04.2015 № 6337-25500 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , відповідно до якої зареєстроване місце проживання позивачки: АДРЕСА_3 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Однак, слід звернути увагу, що нормами чинного законодавства у даному випадку не передбачено подання позову за місцем проживання позивачки.

У позові зазначено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому у позовній заяві сама позивачка підтверджує цей факт, посилаючись на те, що від початку бойових дій на території Донецької та Луганської областей вона із донькою виїхали проживати до м. Ізюм Харківської області, а відповідач залишився проживати за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 .

При цьому матеріали справи не містять довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи відповідача ОСОБА_2 в Шевченківському районі міста Харкова або місті Ізюм чи Ізюмському районі Харківської області, яка є документом, що підтверджує місце проживання чи перебування особи під час визначення підсудності розгляду справ, та свідчила про право звернутись до суду з позовом за місцем перебування відповідача як внутрішньо переміщеної особи.

У даному випадку позов повинен бути пред`явлений в суд за правилами загальної підсудності за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання або перебування відповідача відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України, тобто до Мар`їнського районного суду Донецької області.

Суд працює у штатному режимі та здійснює правосуддя.

На підставі вищевикладеного судом встановлено, що справа була прийнята Ізюмським міськрайонним судом Харківської області до свого провадження з порушенням правил підсудності.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

За таких обставин судом встановлено, що дана справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова.

Отже, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Мар`їнський районний суд Донецької області.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

За правилами частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами першою та другою статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що місце реєстрації відповідачки відноситься до Мар`їнського району Донецької області, а відтак дана справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для прийняття справи до свого провадження.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Ізюмської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини з України без дозволу батька, необхідно передати для розгляду за правилами загальної підсудності за місцезнаходженням відповідача - юридичної особи до Мар`їнського районного суду Донецької області для розгляду за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Керуючись статтями 27, 31, 32, 259-260 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Матеріали цивільної справи 623/538/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Ізюмської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини з України без дозволу батька, передати до Мар`їнського районного суду Донецької області для розгляду за територіальною юрисдикцією (підсудністю) (85612- 85614, м. Курахове, вул. Енергетиків, (Плеханова) 2-Д).

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 13 липня 2023 року.

Суддя В.М. Яковлева