БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1506/22
провадження № 4-с/361/23/23
УХВАЛА

13 квітня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області, заінтересована особа: ОСОБА_2 , - в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості за аліментами. В обґрунтування скарги посилається на те, що у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №69296422 з виконання судового наказу №361/1506/22 виданого 21.06.2022 Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 27 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття з урахуванням відповідної встановленої законодавством індексації. 13.03.2023 року старшим державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Федяніною Ю.В. здійснено розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №69296422 та згідно довідки-розрахунку від 13.03.2023 № 16920 заборгованість зі сплати аліментів за період з квітня-грудня 2022 року становить 79 143 грн. Однак, з даним розрахунком заборгованості заявник не згоден, тому просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Федяніної Юлії Віталіївни стосовно невірного розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №69296422 згідно довідки-розрахунку від 13.03.2023 № 16920, зобов`язати державного виконавця старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Федяніну Юлію Віталіївну здійснити новий розрахунок розміру аліментів за період з квітня по грудень 2022 року у виконавчому провадженні №69296422 з урахуванням висновків суду.

05 квітня 2023 року до суду надійшли письмові заперечення на скаргу від ОСОБА_2 , відповідно до яких остання просила відмовити у задоволенні скарги. Пояснила, що у вересні та листопаді 2022 року аліментів не отримувала. Ніякої переплати у скаржника по аліментам немає, оскільки квитанції, що долучені до скарги, не стосуються сплати аліментів, а свідчать про участь ОСОБА_1 в додаткових витратах на сина.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Державний виконавець Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської областіу судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до таких висновків.

Установлено, що у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №69296422 з виконання судового наказу №361/1506/22, виданого 21.06.2022 Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви, тобто з 27 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття з урахуванням відповідної встановленої законодавством індексації.

06.09.2022 року державним виконавцем відділу винесено «Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника», в рамках виконавчого провадження №69296422, оскільки: згідно довідки про доходи від 07.07.2022 вх. № 6069, боржник працює та отримує дохід у Головному управлінні Національної поліції в Київській області, на посаді Начальника сектору адміністративної практики.

З інформації про суми грошового забезпечення ОСОБА_1 встановлено, що за період з 1 квітня по 31 грудень 2022 року йому нараховано 599 111, 36 гривень грошового забезпечення, в тому числі додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року у розмірі 274 25, 76 гривень +147 980, 60 гривень.

13.03.2023 року старшим державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Федяніною Ю.В. здійснено розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №69296422, згідно довідки-розрахунку від 13.03.2023 № 16920 сукупна заборгованість зі сплати аліментів за період з квітня-грудня 2022 року становить 79 143 гривень.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник послався на те, що державний виконавець визначаючи розмір заборгованості з аліментів за період з квітня по грудень 2022 року у виконавчому провадженні ВП №69296422, неправомірно врахувала також отриману боржником додаткову винагороду, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з квітня 2022 року по 16 листопада 2022 року

Так, згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами частин першої та третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Згідно з частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Порядок визначення заборгованості за аліментами, передбачений статтею 195 СК України, відповідно до якого заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 висловлено думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

У теорії права допускається можливість застосування до триваючих відносин до їх завершення нормативно-правового регулювання, яке діяло на час їх виникнення, за окремим рішенням і розглядається з позицій встановлення спеціального регулювання перехідного періоду - «переживаючої» (ультраактивної) дії нормативно-правових актів. Водночас таке застосування повинно бути чітко обумовлено при прийнятті відповідних нормативно-правових актів. Відсутність такого застереження не надає суб`єкту владних повноважень права на самовільне застосування нечинних правових норм.

Правова визначеність як елемент верховенства права не передбачає заборони на зміну нормативно-правового регулювання. На думку Конституційного Суду України, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів (абзац 4 пункту 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року № 5-р/2018).

У державного виконавця відсутні повноваження під час вчинення процесуальних дій з виконання судового рішення застосовувати нечинне положення закону на момент вчинення ним відповідної процесуальної дії.

З урахуванням наведених положень закону та рішень Конституційного Суду України наявні підстави для висновку, що державний виконавець зобов`язаний був застосувати саме ту правову норму, сформульовану в законі, яка була чинною на момент вчинення ним відповідної процесуальної дії, зокрема й здійснення розрахунку розміру заборгованості за аліментами.

Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно Постанови КМУ від 16 лютого 2022 року № 122 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146» встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.8 КМУ № 146 від 26.02.1993 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» з військовослужбовців Збройних Сил України, інших військ, Держспецзв`язку, поліцейських, осіб рядового й начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби аліменти утримують з усіх видів грошового забезпечення, наданого щомісячно: оклад за штатною посадою; оклад за військове або спеціальне звання; відсоткова надбавка за вислугу років; вчене звання й науковий ступінь; кваліфікація та умови служби.

Водночас відповідно до п. 12 згаданого Переліку аліменти з військовослужбовця не утримують серед іншого з: вихідної допомоги в разі звільнення з військової служби; тих видів грошового забезпечення, які не мають постійного характеру.

Аналізуючи вказані норми права, суд вважає, що додаткові виплати проводяться тільки в період дії воєнного стану, тобто мають тимчасовий характер.

Проте, постановою КМУ від 11.11.2022 за № 1263, яка набула чинності 16.11.2022, внесено зміни до п. 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 26.02.1993 за № 146, доповнивши його після слів «З усіх видів грошового забезпечення» словами «інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану».

Тобто, даний вид виплати віднесено до тих, які враховуються при розрахунку розміру аліментів лише після внесення відповідних змін, а саме з 16.11.2022 року.

У даному випадку додаткова винагорода, яка нарахована на підставі Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168, залежить від запровадженого в Україні воєнного стану та не має чітко визначеного терміну, а отже, не має постійного характеру, а тому заборгованість із сплати аліментів з боржника з даної винагороди не могла нараховуватись до 16.11.2022, тобто до часу коли ця виплата була прямо вказана, як така, що враховується у відповідному розрахунку.

При цьому, зміни внесені постановою КМУ від 11.11.2022 за № 1263, яка набула чинності 16.11.2022 не мають зворотної дії в часі і можуть бути враховані лише після 16.11.2022 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що визначаючи заборгованість по аліментах за період з березня 2022 року по листопад 2022 року з урахуванням додаткової винагороди, виплаченої ОСОБА_1 згідно Постанови КМУ від 28.02.2022 за № 168, державний виконавець діяв всупереч вимог закону.

Враховуючи, що додаткова винагорода не має постійного характеру та аліменти з неї не могли стягуватись до внесення відповідних змін до Постанови КМУ від 26.02.1993 за № 146, тому державний виконавець протиправно визначив суму аліментів, яка підлягала стягненню із заявника.

Крім того, заявник просить здійснити перерахунок розміру аліментів за період із квітня по грудень 2022 року, посилаючись на те, що держаний виконавець не врахувала квитанції про сплату боржником коштів на користь стягувача.

У судовому засіданні стягувач ОСОБА_2 пояснила, що заявник перераховував кошти на додаткові витрати дитини, а саме на: заняття з логопедом, заняття з педагогом, на ліки, на масаж, оскільки їхня дитина внаслідок свого стану здоров`я, потребує таких додаткових витрат.

Дослідивши надані квитанції та беручи до уваги пояснення учасників судового провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для врахування квитанцій про переказ коштів стягувачу за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2022 року (окрім тих, які уже враховані державним виконавцем у розрахунку), оскільки такі кошти спрямовані на додаткові витрати дитини, що й не заперечував сам заявник. Квитанція від 20.04.2022 року на суму 10 025, 06 гривень також не підлягає врахуванню, оскільки обов`язок щодо сплати аліментів згідно судового наказу виник з 27.04.2022 року.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги з огляду на вищенаведені обставини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Федяніної Юлії Віталіївни щодо здійснення 13 березня 2023 року розрахунку заборгованості з аліментів у виконавчому провадженні ВП №69296422 неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Федяніну Ю.В. здійснити розрахунок розміру заборгованості з аліментів за період з квітня по грудень 2022 року у виконавчому провадженні ВП №69296422 виходячи із усіх видів заробітку (доходу) боржника ОСОБА_1 , проте без урахування розміру додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М.Петришин