Номер справи 237/1887/23
Номер провадження 2/237/638/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.04.23 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

за участю секретаря Бахтіярової Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (у твердій грошовій сумі),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (у твердій грошовій сумі).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її матір, ОСОБА_3 , та її батько, ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб між ними рішенням Мар`їнського районного суду розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Мар`їнського районного управління юстиції Донецької області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 257 від 24 листопаду 2009 року. Підтвердженням факту того, що відповідач по справі являється її батьком, є свідоцтво про народження, де у графі «батько» записано ОСОБА_2 (копія додається).

З відповідача ОСОБА_2 на користь мами позивача, ОСОБА_3 , за виконавчим листом 2/237/511/14 від 03.04.2014 року, виданим Мар`їнським районним судом Донецької області вже стягувались аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.01.2014 року та до повноліття.

Відповідно до довідки з виконавчої служби (копія додається) з 06.05.2014 по 12.01.2023 аліменти стягувалися із пенсії ОСОБА_2 , та за період з 01.01.2022 по 01.02.2023 року утримано 137811,09 грн., що в місяць в середньому складає 10600 (десять тисяч шістсот гривень) на місяць.

Позивач по справі, була прийнята на навчання з 28.07.2020 року до Чернівецького фахового коледжу технологій та дизайну. Стаціонарне навчання розпочалося з 01.09.2020 року.

На сьогодні позивача матеріально повністю забезпечує її мати, ОСОБА_3 , яка сплачує грошові кошти за навчання та відповідно, надає їй грошові кошти на інші потреби та витрати.

Відповідач з моменту припинення виплат за вищевказаним виконавчим листом в добровільному порядку по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги. Мати не в змозі самостійно утримувати, тому позивач вимушена поставити питання про стягнення аліментів та звернутись до суду. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На підставі наведеного, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання до досягнення нею 23 річного віку, за умови продовження навчання.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 підтверджується, що сторона по справі відповідач - є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки про навчання № 02.1-02/13 від 15.01.2023 року, слідує, що ОСОБА_1 є студентом 3-го курсу економічного відділення Чернівецького фахового коледжу технологій та дизайну, денної форми навчання, за спеціальністю 071 «Облік і оподаткування».

Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтями 182, 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявності у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 80, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Положення ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, враховуючи обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі, оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, і розмір аліментів заявлених позивачем в позові не оспорюється відповідачем.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку. Так, положеннями ч. 6. ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263, 265-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (у твердій грошовій сумі) - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітньої дитини яка продовжує навчання в розмірі 10600,00грн. щомісяця, починаючи з 06.04.2023 року і до часу закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави із зарахуванням до спеціального бюджету судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Ліпчанський