Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5198/21 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 68 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 274/5198/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Корбута В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 5 вересня 2015 року до 15 вересня 2020 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В період шлюбу за їхні спільні кошти був придбаний телевізор Samsung, модель UE43RU7172 вартістю 13697 грн., із кронштейном для телевізора ElectricLight, модель KB-900MF за ціною 456 грн. та 2 батарейки до пульта, вартістю 8 грн. кожна.

Після розірвання шлюбу телевізор Samsung модель UE43RU7172 залишився в квартирі відповідачки, яким вона продовжує володіти та користуватися.

Оскільки ОСОБА_1 з відповідачкою не дійшли згоди щодо поділу вказаного майна, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Таким чином, просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію вартості частки телевізора Samsung модель UE43RU7172 із кронштейном для телевізора ElectricLight, модель KB-900MF та 2 батарейок, у розмірі 7084 грн. 50 коп.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 грудня 2022 року частково задоволено позов.

Поділено майно, що знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , а саме: телевізор марки "Samsung", модель UE43RU7172, кронштейн для телевізора марки ElectricLight, модель KB-900MF, та батарейки типу "ААА" марки Kodak Extra Heavy Duty загальною вартістю 13 758,00 грн.

Визнано право власності на 1/2 частку цього майна, належну ОСОБА_1 , за ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки майна у розмірі 6 879,00 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідачки - адвокат Ковальчук А.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що спірне майно придбано в період шлюбу. Вирішуючи спір, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги долучений до позовної заяви чек від 15 грудня 2019 року магазину «Кнопка», оскільки цей чек не свідчить про те, що вказані у ньому товари придбані сторонами. Також зазначає, що суду першої інстанції не надано жодного доказу щодо джерела та часу придбання телевізора Samsung, кронштейну та батарейок, а також доказів щодо їх ідентифікуючих ознак.

Крім того, представник ОСОБА_1 стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що спірне майно знаходиться у власності відповідачки. Звертає увагу на те що, покази свідків не слід брати до уваги, оскільки жоден з них не підтвердив ту обставину що майно, яке є предметом розгляду у даній справі, знаходиться у відповідачки. Свідки не назвали навіть характеризуючих ознак спірного майна, так як після розірвання шлюбу останні не були в квартирі ОСОБА_2 .

Стверджує, що позивачем не надано доказів, щодо дійсної вартості майна.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 5 вересня 2015 року по 15 вересня 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надав суду товарний чек магазину побутової техніки « Кнопка» від 15 грудня 2019 року, який свідчить про придбання телевізора Samsung, модель UE43RU7172, вартістю 13697 грн., кронштейна для телевізора ElectricLight, модель KB-900MF - 456 грн. та 2 батарейок типу "ААА" марки Kodak Extra Heavy Duty - 16 грн., на загальну суму 13758 грн.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( начання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, окрім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної смісної власності подружжя.

Частинами 1 та 3 статті 61 СК України також визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною 1 статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

У частині 1 статті 69 СК України закріплене правило про те, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором ( частина 1 статті 70 СК України).

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі ( частина перша статті 71 СК України).

Відповідно до частини другої статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Аналіз змісту статті 60 СК України свідчить про те, що законом встановлено презумпцію спільності майна подружжя, набутого ними у період шлюбу.

Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин,необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що спірне нерухоме майно було придбане сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

На підтвердження даної обставини позивачем надано товарний чек. Зазначений доказ не спростований у встановленому законом порядку, відтак факт наявності цього фінансового документа у позивача свідчить про обґрунтованість позовних вимог. Окрім того, придбання сторонами вказаного телевізора також підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 .

Досліджений судом чек містить інформацію про час придбання товарів, їх вид та марку, а також вартість.

Таким чином, відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 грудня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: