Справа № 510/836/21
Провадження № 510/215/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2023 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошкова І.Д.

за участю: секретаря Березенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі просили розглянути справу у їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог, про що надали письмову заяву.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу без його участі, про що надав відповідну заяву.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; опія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.07.1999р.; копія довідки про доходи ОСОБА_4 ; копія довідки СФК «ІСКРА 1» від 21.03.2019р.; копія довідки виконкому Котловинської сільської ради від 24.06.2019р.; копія заповіту ОСОБА_5 від 22.03.2013р. складеного на ім`я ОСОБА_4 ; копія довідки з погосподарської книги від 28.01.2019р. № 174; копія технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку та земельної частки (пай); копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії 15.02.2021р.; копії спадкових справ, які відкриті після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_5 . За життя їй належала частина житлового будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка з погосподарської книги від 28.01.2019р. № 174. Інша частина будинку належала її синові ОСОБА_4 .

На випадок смерті ОСОБА_5 розпорядилась належним їй майном, залишила заповіт від 22.03.2013р. на ім`я сина ОСОБА_4 . Тому спадкоємство здійснюється за заповітом. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 (батько позивача) у відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця ОСОБА_5 звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. За зверненням ОСОБА_4 нотаріусом було заведено спадкову справу № 134/2016, однак за життя він не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, тобто юридично її не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 . За життя йому належав житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 (1/2 частину прийняв після смерті матері, частина згідно погосподарської книги від 28.01.2019р. № 174).

На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є її діти позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 та дружина відповідач ОСОБА_2 .

У відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця, позивач (як спадкоємець першої черги за законом) звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. За звернням позивача була відкрита спадкова справа № 221/2019. Відповідачі у встановлений законом трок звернулись із заявами про відмову від спадщини. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 15.02.2021р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову.

Після смерті ОСОБА_4 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_4 та вважає, що має всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК Ураїни, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, після померлої ОСОБА_5 спадщину прийняв її син ОСОБА_4 та не заявив про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв за законом його син позивач ОСОБА_1 . В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях щодо звернення з відповідною заявою до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки в наданих державному нотаріусу для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішень про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесені вмотивовані постанови від 15.02.2021р., у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом однак, з незалежних від нього причин він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно, у зв`язку із чим був вимушений звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков