Справа №751/3022/22
Провадження №2/751/249/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

при секретарі Шевченко А.О.,

за участю представника позивача адвоката Загальця О.М., представника відповідача - адвоката Бабинця С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Ріпкинська державна нотаріальна контора, Акціонерне товариство «Сенс-Банк», Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/3 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , а право власності на інші 2/3 частини спірної квартири визнати за відповідачкою ОСОБА_2 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2010 його батько уклав з відповідачкою шлюб, під час якого остання стала власником кв. АДРЕСА_1 , вартістю 513770 грн, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 його батько ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на спірну квартиру. Він, як син померлого, є спадкоємцем першої черги. Крім нього, на спадщину за законом мають право відповідачка, як дружина померлого та мати померлого, але остання відмовилась від спадщини на його користь. Він у встановлені законом строки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де була відкрита спадкова справа. Однак нотаріусом йому було роз`яснено, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на кв. АДРЕСА_1 , оскільки згідно правовстановлюючих документів спірна квартира не зареєстрована на померлого батька, а є власністю його дружини відповідача ОСОБА_2 . Крім того, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.12.2021 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки у спадковому майні після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки відповідно до ст. 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину, таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна за згодою подружжя який є живим, а таких заяв від ОСОБА_2 до нотаріальної контори не надходило. Оскільки відповідача відмовляється вирішити спадкове спірне питання за взаємною згодою, державний нотаріус не може вчинити нотаріальну дію щодо спадкового нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя і оформлено на відповідача, тому від змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 30.08.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 25.11.2022 до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору залучено АТ «Альфа-Банк» та АТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою суду від 20.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що вирішити спірне питання за взаємною згодою не має можливості, оскільки відповідач до нотаріальної контори зі згодою не звертається.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутній спір, а позивачу необхідно звернутися до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири, при цьому не заперечував, що відповідачкою визнається та обставина, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, а саме відповідачки ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 .

Представник третьої особи АТ КБ «Приватбанк» - Рожко С.М. у судовому засіданні 13.03.2023 при вирішенні спору покладався на розсуд суду, вказуючи на зацікавленість банку у задоволені кредиторських вимог померлого його спадкоємцями. В подальшому у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник третьої особи - Ріпкинської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника контори.

Представник третьої особи АТ «Сенс Банк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи Банк повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від представника Банку надійшла заява про те, що АТ «Альфа-Банк» змінило своє найменування на АТ «Сенс Банк».

За таких обставин, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності не з`явившихся представників третіх осіб.

Заслухавши думку сторні, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

25.09.1993 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (після укладення шлюбу ОСОБА_5 ) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 100, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого є: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).

03.09.2004 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано (а.с. 12 на зв).

04.08.2010 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (після укладення шлюбу ОСОБА_7 ) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1116, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.11).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 14.05.2019, ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1.8 Договору, чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_3 надав згоду на укладення цього договору (а.с.6-7, 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5).

Після його смерті Ріпкинська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області завела спадкову справу №1/2021 щодо майна померлого ОСОБА_3 (а.с.91-94).

Із заявами про прийняття спадщини звернулись: 13.01.2021 син спадкодавця - ОСОБА_1 , 16.01.2021 дружина спадкодавця - ОСОБА_2 . Мати спадкодавця - ОСОБА_8 подала заяву про відмову від отримання спадщини на користь ОСОБА_1 АТ «Альфа-Банк» (тепер АТ «Сенс Банк») та АТ КБ «Приватбанк» подали заяви-претензії до спадкоємців спадкодавця в сумі 19415,25 грн та 9440,43 грн відповідно.

18.12.2021 державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори - в.о. державного нотаріуса Ріпкинської районної державної нотаріальної контори Підгайною О.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.12.2021, яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.05.2022 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 2/3 частини в спадковому нерухомому майні, придбаному за час шлюбу відмовлено повністю.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина, часом відкриття якої є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України.

Відповідно до ст.. 71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Отже чинним законодавством передбачено порядок видання свідоцтва про право на частку майна померлого, лише після її виділення (визнання) у спільному майні.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст.ст. 69, 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ст.ст. 76, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.12.2021 та не заперечується стороною відповідача, квартира АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і частка померлого ОСОБА_3 на вказану квартиру має становити 1/2 її частину. Отже, до спадкоємців померлого ОСОБА_3 перейшло право на спадкування його частки у майні у тому розмірі, який належав померлому за життя.

Оскільки половина спірної квартири має ділитись між трьома спадкоємцями, мати померлого відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача, отже останній має право на 2/3 частини спадкового майна, а саме на 1/3 частину всієї спірної квартири, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 1/3 частину спірної квартири в порядку спадкування підлягає задоволенню.

Щодо визнання права власності на інші 2/3 частини спірної квартири за відповідачем ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне у задоволенні цієї вимог відмовити, оскільки відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, разом із тим відповідач ОСОБА_2 не звертається до суду за захистом її права власності щодо спірної квартири.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову на відповідача; 2)у разі відмови в позові на позивача; 3)у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позову у сумі 1712,57 грн, виходячи з ціни позову 171256,67 грн, тобто вартості спірної частки нерухомого майна (а.с. 21), оскільки в цій частині позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на сплату судового збору. Крім того, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Загальцем О.М. в розмірі 8000,00 грн (а.с. 141).

Визначаючи розмір відшкодування відповідачем позивачу витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд враховує часткове задоволення позову, а також надані докази щодо здійснення адвокатом Загальцем О.М. представництва у справі. Так, в акті виконаних робіт адвокатом зазначено: «п.3 Участь у судових засіданнях з урахуванням витраченого часу на прибуття/вибуття до суду за маршрутом Корюківка-Чернігів-Корювка», де наведений перелік семи судових засідань та витрачений час на надання послуг 12 годин. Однак, згідно протоколів судових засідань, адвокат брав участь у чотирьох судових засіданнях 25.11.2022 року в період часу з 09 год 25 хв. до 10 год. 01 хв (в залі суду), 13.02.2023 року з 09 год 18 хв. до 09 год. 21 хв (в режимі відеоконференціїї з приміщення Корюківського районного суду Чернігівської області), 13.03.2023 року з 09 год 14 хв. до 09 год 53 хв (в режимі відеоконференціїї з приміщення Корюківського районного суду Чернігівської області), 18.04.2023 в період часу з 09 год 56 хв. до 10 год. 43 хв (в залі суду). Отже, відомості викладені в акті виконаних робіт не підтверджені в повному обсязі доказами про фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання договору (а.с. 142), тому суд вважає, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має бути зменшений до 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 76-82, 95, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 368, 370, 372, 1216-1222, 1261, 1268, 1296-1299 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 69, 70 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 ), треті особи: Ріпкинська державна нотаріальна контора (адреса місцезнаходження: 15000, Чернігівська область, Чернігівський район, смт Ріпки, вулиця Попудренка, 8а, поштова адреса: 14030, місто Чернігів, вулиця Тарновського, 15, ), Акціонерне товариство «Сенс-Банк» (адреса місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця В. Васильківська, 100, ), Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (адреса місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1д, ), про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/3 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на оплату судового збору в розмірі 1712 грн 57 коп (одна тисяча сімсот дванадцять гривень п`ятдесят сім копійок) та витрати, понесені на оплату правничої допомоги в сумі 6000 грн (шість тисяч гривень), всього до стягнення 7712 грн 57 коп (сім тисяч сімсот дванадцять гривень п`ятдесят сім копійок).

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 24.04.2023

Головуючий - суддя І. В. Яременко