24.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/9656/20
Номер провадження: 2/205/795/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод в користуванні власністю,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійний вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод в користуванні власністю.

Позивач звернулась до суду із клопотанням про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом накладення арешту на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та заборони вчиняти будь які дії щодо вищевказаного домоволодіння.

Позивач та її представник у підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання про забезпечення позову та просили його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про забезпеченню позову та просила суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі із посиланням на необґрунтованість та безпідставність такої заяви.

Суд, заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

В даному випадку, предметом позову, який прийнятий до свого провадження судом, є усунення перешкод позивачеві у користуванні власністю шляхом виселення відповідача. У той же час заявник просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити вчиняти будь які дії щодо вищевказаного домоволодіння.

Відтак, в даному випадку застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, що обраний позивачем, безпосередньо не пов`язано із предметом позову про виселення відповідача.

Як вказувалось вище, предметом такого спору є не нерухоме майно, а право позивача на користування таким майном, як житлом, і відсутність арешту та заборони вчинювати дії щодо такого майна жодним чином не може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, який, у випадку задоволення позову, буде полягати у позбавленні відповідача такого права.

Таким чином, суд відмовляє у задоволені заяви про забезпечення позову, оскільки вид забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, не відповідає предмету позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 153, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод в користуванні власністю - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.В.Мовчан