Справа № 523/1074/23
Провадження №2/523/1699/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д .,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років,

УСТАНОВИВ:

19 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, шлюбні стосунки були припинені, після народження дитина проживає з нею. Позивачка на даний час ніде на працює, доглядає за сином, при цьому відповідач не бере участі в утриманні дитини та дружини, відсторонився від виконання своїх батьківських обов`язків, життям, здоров`ям та розвитком сина не цікавиться. На думку позивачки відповідач продовжує працювати моряком, за час їхнього спільного проживання він отримував дохід у розмірі 1100 дол. США. У зв`язку з цим вона визначила розмір аліментів на утирання сина 10000 грн. щомісячно і до його повноліття, та на своє утримання 5000 грн. щомісячно до досягнення сином трьох років.

Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, також повідомила суду, що отримує на даний час допомогу по догляду за дитиною у розмірі 860 грн. Від відповідача з лютого 2022 року вона матеріальної допомоги не отримала, хоча їй відомо, що він перебував у рейсі з 14 жовтня 2022 року по 05 січня 2023 року. Вона знаходиться на утриманні своїх батьків. До народження сина вона жила на кошти, які залишилися ще з попереднього рейсу, а після народження дитини, не користувалася банківською карткою відповідача. ОСОБА_2 повернувся з рейсу, кошти витратив на придбання автомобілю, решту заробітку залишив собі.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що позов він не визнає, оскільки зазначені у ньому обставини не відповідають дійсності. Ініціатива розірвати шлюбні стосунки була позивачки, він цього не хотів. На початку 2023 р повернувся з рейсу тривалістю 13 місяців, отримував 1100 доларів США щомісячно. На даний час він не працює за фахом, оскільки через військовий стан кордон для нього закритий. На теперішній час намагається заробляти кошти надаючи послуги таксі, дохід складає близько 6-7 тисяч грн . Раніше допомогу позивачці надавав, вона знімала кошти з його картки.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

В ході розгляду справи судом встановлено, що з 17 липня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 466.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , батьками якого у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданому Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 226, зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, позивачка разом із дитиною проживає по АДРЕСА_1 , разом із сином, який знаходиться на її утриманні, вона не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною у розмірі 860 грн., а відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Крім того, статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до вказаної статті способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Нормами ч. 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Судом встановлено, що дитина виховуються позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Відповідач має два рахунки в іноземній та національній валюті, відкриті у АТ «УКРСИББАНК», по яких вбачаються активні надходження та витрачання коштів у 2021 2022 роках.

З даних посвідчення моряка вбачається, що відповідач з 09 вересня 2022 року по 04 січня 2023 року перебував у рейсі.

Також на підтвердження того, що позивачка користувалася його рахунками, відповідач надав суду заяви до АТ «УКРСИББАНК» від 25 червня 2021 року з проханням виготовити додаткові платіжні картки до його банківських карткових рахунків на ім`я дружини.

Оцінивши надані докази в сукупності та з урахуванням того, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки та сина, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання сина у розмірі 10000 грн. та на утримання дружини у розмірі 3000 грн. щомісячно забезпечать права та інтереси дитини та дружини і не порушать права та інтереси батька, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи те, що позивачка звернулася до суду з позовом 19 січня 2023 року, тому і стягнення аліментів необхідно здійснювати саме з вказаної дати.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 354-355, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн., щомісячно, починаючи з 19 січня 2023 року і до його повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 19 січня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено 26.04.2023 р