справа № 489/966/22
провадження №2/489/499/23
21 квітня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
при секретарі судового засідання Клюсевич-Шарапової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. (далі приватний виконавець), про стягнення коштів за скасованим виконавчим написом
У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь стягнуті за виконавчим написом від 06.03.2020, реєстраційний номер 2844, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейник В.В. (далі - нотаріус) грошові кошти в розмірі 7645,27 грн. та витрати на правничу допомогу.
До оскарження ним в судовому порядку, виконавчий напис перебував у приватного виконавця, виконавче провадження № 61840881 відкрите 15.04.2020. В рамках виконавчого провадження на підставі постанови від 11.03.2021 про звернення стягнення на доходи боржника, за його місцем роботи ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» щомісячно стягувалася у розмірі 20% заробітна плата до зупинення стягнення на підставі ухвали суду про забезпечення позову по цивільній справі № 489/3248/21.
Згідно довідки про доходи від 20.12.2021 № 551 в межах виконавчого провадження протягом березня-травня 2021 року з нього утримано 7645,27 грн.
На його претензію, яку направлено відповідачу 24.12.2021, кошти не повернуто.
Посилаючись на наведені обставини та положення статей 1212, 1213 ЦК України, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 22.02.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 29.11.2022 витребувано у приватного виконавця інформацію про загальну суму стягнутих за виконавчим написом грошових коштів та їх перерахування стягувачу.
У судове засідання, призначене на 13.04.2023, сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили та відповідач правом на надання відзиву не скористався.
За таких обставин, враховуючи відсутність від позивача, участь якого в судовому засіданні не є обов`язковою, заперечень проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливим розглянути справи на підставі наявних в ній доказів та відповідно до статі 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення.
Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За положеннями частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.
На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 61840881 та постановою від 11.03.2021 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 за місцем його роботи.
Після того, як позивач дізнався про утримання частини заробітної плати, він звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03.09.2021 позов ОСОБА_1 задоволено та виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Довідкою про доходи ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» позивач підтвердив, що за період березня травня 2021 року по виконавчому провадженню № 61840881 від 11.03.2021 з його заробітної плати утримано 7645,27 грн.

24.12.2021 позивач звернувся з претензією до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» про повернення стягнутих коштів.

Згідно відповіді ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» від 28.01.2022 № 1-53346 відповідач повідомив позивача, що визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не скасовує кредитного зобов`язання, тому Товариство залишає за собою право на повторне вчинення виконавчого напису або стягнення боргу іншим передбаченим законом способом.

Із дослідженої судом цивільної справи № 489/3248/21, в якій наявна копія виконавчого провадження № 61840881 встановлено, що 15.04.2020 приватним виконавцем за заявою ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису від 06.03.2020 за реєстровим номером 2844.

24.06.2020 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

10.06.2021 приватним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчий дій згідно ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва у справі № 489/3248/21.

Згідно відповіді приватного виконавця, наданої на виконання ухвали суду від 29.11.2022, в рамках виконавчого провадження ВП № 61840881 стягнуто кошти у розмірі 7645,27 грн., з яких 3856,78 грн. сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача; 669,00 грн. витрати виконавчого провадження; 385,67 грн. основна винагорода приватного виконавця; 2733,82 грн. не розподіллено.

Згідно з платіжними дорученнями від 15.02.2023 № 124004 грошові кошти у розмірі 2733,82 грн., № 124005 грошові кошти у розмірі 385,67 грн. та № 124006 грошові кошти у розмірі 669,00 грн. приватним виконавцем повернуто на рахунок ОСОБА_1 .

Таким чином, із заявлених позивачем до стягнення з відповідача грошових коштів фактично відповідачу було перераховано 3856,78 грн., інша сума коштів 3788,49 грн. (669,00 + 385,67 + 2733,82) приватним виконавцем перерахована на рахунок позивача.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зі змісту статті 1212 ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі.

Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося.

Частинами другою,. третьою статті 1212 ЦУ України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Верховний Суд у постанові від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18 та від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18.

Як вбачається з матеріалів справи, мішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03.09.2021 у справі № 489/3248/21, яке набрало законної сили, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

В той же час, до зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса № 2844 від 06.03.2020 приватним виконавцем у межах виконавчого провадження № 61840881 було утримано із заробітної плати позивача кошти в сумі 7645,27 коп., з яких відповідачу перераховано 3856,76 грн., а різницю 3788,49 грн. 15.02.2023 виконавець перерахував на рахунок позивача.

Таким чином, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів в сумі 3856,76 грн, що стягнуті з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а тому такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.

Так як позивачу 3788,49 грн. приватним виконавцем повернуто в ході розгляду справи, відповідно позов підлягає частковому задоволенню в сумі 3856,76 грн., які отримано відповідачем в ході виконавчого провадження.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у своїх висновках зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Рахунком № 1 від 15.02.2022 до Договору про надання правової допомоги від 08.02.2022 та актом наданих послуг від 15.02.2022 позивач підтвердив, що загальна сума правової допомоги адвокатського бюро «Пазурчик Вікторії» складає 2500,00 грн. (500,00 грн. консультація та 2000,00 грн. написання позовної заяви та виготовлення копії документів). Перерахування коштів за правничу допомогу підтверджується квитанцією ПриватБанку від 15.02.2022 на суму 2500,00 грн.

Отже, позивачем доведено належними і допустимими доказами несення витрат на правничу допомогу в розмір 2500,00 грн., який не є значним, а також те, що частина коштів позивачу була повернута після його звернення до суду за захистом порушеного права, а також те, що відповідач клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не заявляв, відповідно вказаний розмір витрат на підставі статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Так як позов задоволено, а позивач звільнений від сплати удового збору, на підставі статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 500,16 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3856,76 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн, всього 6356,76 грн. (шість тисяч триста п`ятдесят шість гривень 76 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на користь держави судовий збір в сумі 500,16 грн. (п`ятсот гривень 16 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41;

третя особа Приватний нотаріус виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., робоче місце: м.Київ, вул. Поправки Юрія,6, офіс 31.

Повний текст судового рішення складено 21.04.2021.

Суддя І.В.Коваленко