ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/807/10/23
Головуючий в 1-й інстанції Воробйов А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О. В., Полякова О.З.,
секретарКамалова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сліпченко Володимира Івановича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 11 червня 2021) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору №1234 К/Р від 17.06.2005 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 17 червня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , укладено Кредитний договір 1234-К/Р, відповідно до умов якого Позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти у іноземній валюті у розмірі 17 000,00 доларів США, а остання зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 16 червня 2020 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,5% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань Відповідача-1 за кредитним договором, між Позивачем та ОСОБА_2 (надалі - Відповідач-2) укладено Договір поруки №1234-К/Р/П від 17 червня 2005 року. Відповідно до умов Договору поруки, Відповідач-2 зобов`язався відповідати у повному обсязі за виконання Відповідачем-1 усіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач-1 не здійснює платежів для погашення процентів по кредиту з лютого 2015 року, порушує взяті на себе договірні зобов`язання. 11 серпня 2015 року Відповідачам направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 12.10.2015 року, вимоги банку залишені без задоволення. Станом на 12.10.2015 року заборгованість Відповідачів складає 15613,22 доларів США, з яких: 14467,97 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з лютого 2015 року - 849,09 доларів США; 1145,58 доларів США- заборгованість по процентам. Окрім того заборгованість відповідачів по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 12.10.2015 року складає 6 794,10 грн., з яких 3117,81 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 3676 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь солідарно суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 1234 К/Р (№ 0) від 17 червня 2005 року в розмірі 15 613,55 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 6 794,10 грн.

Від ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору №1234 К/Р від 17.06.2005 року, у якому ОСОБА_1 посилається на наступні обставини. Після ознайомлення зі змістом первісного позову ОСОБА_1 стало відомо, що АТ «Укрсиббанк» підроблені документи для обґрунтування своїх позовних вимог, а саме зазначає, що додаткова угода №3 від 18.12.2006 року до кредитного договору містить не її підпис. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд: розірвати кредитний договір №1234 К/Р від 17.06.2005 року з календарної дати 18.12.2006 року, а саме з дати підписання невідомою особою додаткової кредитної угоди №3 та перерахувати розмір існуючої заборгованості за кредитним договором №1234 К/Р від 17.06.2005 року з 18.12.2006 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 року, первісний позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 1234 К/Р (№ 0) від 17 червня 2005 року в розмірі 15 613,55 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 6 794,10 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору №1234 К/Р від 17.06.2005 року - відмовлено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати за первісним позовом у вигляді судового збору у розмірі 2568 грн. 19 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати за первісним позовом у вигляді судового збору у розмірі 2568 грн. 19 коп.

Судові витрати за зустрічним позовом віднесено на рахунок держави.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сліпченко Володимира Івановича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати в частині задоволення вимог первісного позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що Банком суду надано дише довідки-розрахунки, які не я первинними бухгалтерськими документами та не підтверджують розмір заборгованості відповідачів. Судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що відповідно до висновку експерта №9185-19 від 03.02.2020 року підпис у додатковій угоді №3 від 18.12.2006 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, і відповідно нарахування заборгованості з урахуванням умов такого договору є неправомірним. З наданих Банком документів не можливо встановити дійсний розмір заборгованості, у зв`язку із чим у справі необхідно призначити судово-економічну експертизу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1234-К/р за яким банк зобов`язався надати позичальнику ОСОБА_1 , а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 17000 доларів США, у порядку і на умовах, визначених у даному договорі .

Відповідно до п.п. 1.2.1. п. 1.2. Розділу 1 кредитного договору, надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 17.06.2005 року.

Згідно п.п. 1.3.1. п. 1.3. Розділу 1 кредитного договору, за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 11,5 процентів річних.

Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику за період, з моменту фактичного надання грошових коштів до повернення останнім коштів у власність банку та сплачуються у порядку, встановленому договором.

Нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360», на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і ще не повернуті відповідно до умов договору, та проценти сплачуються позичальником щомісячно, з 1 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані (пункти 1.3.3., 1.3.4, 1.3.5. Договору).

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування позивача стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

08 листопада 2005 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 Кредитного договору, відповідно до п.2 якої Сторони домовились про збільшення обсягу кредитування, Банк додатково надав ОСОБА_1 кредит у сумі 8235,00 доларів США.

Викладено п.1.1 Кредитного договору в новій редакції. «Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 25 235,00 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі, процентів ставка встановлюються в розмірі 11,5 % річних».

11 серпня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №2 до Кредит договору, відповідно до умов якої - пункт 1.3.1 Договору викладено в наступній редакції: «1.3.1 За використання кредитних коштів межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 10,4 % відсотків річних».

Як на підставу позовних вимог, позивач посилався на укладення 18 грудня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 додаткової угоди №3 до кредитного договору.

В матеріалах справи міститься копія зазначеної додаткової угоди, відповідно до умов якої сторони домовилися внести відповідні зміни у кредитний договір:

1.1. Позичальник зобов`язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов Договору на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк»;

1.2. Встановлюється наступний метод нарахування процентів за Договором :

«Нараховування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом , «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України (далі - НБУ) та чинного законодавства України.

1.3. Встановити наступну черговість погашення заборгованості Позичальника за Договором:

прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення);

строкові комісії;

прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення);

строкові проценти:

прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення);

строкова сума основного боргу;

штрафні санкції за Договором.

1.4. Встановлюється наступний порядок нарахування штрафних санкцій, пені у випадку порушення Позичальником термінів погашення грошових зобов`язань:

«За порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у . іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом '"факт/360" (метод "факт/360" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Банк може використати право на застосування пені, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочій день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.

При цьому, Позичальник повинен сплатити пеню за цим Договором за першою вимогою Банку.

31 жовтня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Кредитного договору умовами якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду до Кредитного договору умовами якої та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №1234-К/Р/П від 17 червня 2005 року.

Згідно п. 1.1. зазначеного договору поруки поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником ОСОБА_1 усіх її зобов`язань перед кредитором, що випливають із кредитного договору № 1234-К/Р від 17.06.2005 року, в повному обсязі існуючих на теперішній час, так і тих що можуть виникнути у майбутньому.

08 листопада 2005 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №1 договору поруки №1234-К/Р/П, відповідно до умов якої, Поручитель надав згоду забезпечувати змінене основне зобов`язання.

11 серпня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №2 до договору поруки №1234-К/Р/П, відповідно до якої, Поручитель погодився забезпечувати змінене основне зобов`язання.

За клопотанням відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 по справі була проведена судова почеркознавча експертиза, на вирішення якої було поставлено питання - ким, ОСОБА_1 або іншою особою виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Позичальник» з проставленою датою 18 грудня 2006 року над текстом «Оригінал даної Додаткової угоди отримано», на останній сторінці Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. до Кредитного договору №1234 К/Р від 17 червня 2005 р.?.

Згідно висновку експерта № 918-19 від 03.02.2020 року підпис виконаний від імені ОСОБА_1 в графі «Позичальник» з проставленою датою 18 грудня 2006 року над текстом «Оригінал даної Додаткової угоди отримано», на останній сторінці Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. до Кредитного договору №1234 К/Р від 17 червня 2005 р. виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису останньої.

Таким чином, під час розгляд справи встановлено, що підпис виконаний від імені ОСОБА_1 в графі «Позичальник» з проставленою датою 18 грудня 2006 року над текстом «Оригінал даної Додаткової угоди отримано», на останній сторінці Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. до Кредитного договору №1234 К/Р від 17 червня 2005 р. - виконаний не ОСОБА_1 .

Отже, додаткова угода №3 до кредитного договору не підписувалась ОСОБА_1 .

Задовольняючи вимоги первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день розгляду справи ОСОБА_1 свої зобов`язання із повернення грошових коштів за кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворилась відповідна заборгованість, яка була обрахована позивачем станом на 12.10.2015 року та складає 15613,22 доларів США, з яких: 14467,97 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з лютого 2015 року - 849,09 доларів США; 1145,58 доларів США- заборгованість по процентам. Окрім того заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 12.10.2015 року складає 6 794,10 грн., з яких 3117,81 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 3676 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Зазначаючи про неправильність розрахунку, позичальник не надала суду власного розрахунку, як і не заявила будь-яких клопотань про призначення відповідної судової експертизи з цього приводу. Таким чином, розмір заборгованості визначений Банком не спростований відповідачем, відповідає закону та умовам договору, а тому підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи часткове оскарження рішення суду, колегія суддів апеляційного суду перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення вимог за первісним позовом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржника.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

17.06.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1234-К/р за яким банк зобов`язався надати позичальнику ОСОБА_1 , а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 17000 доларів США, у порядку і на умовах, визначених у даному договорі .

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №1234-К/Р/П від 17 червня 2005 року.

До вказаних договорів укладалися додаткові угоди зокрема щодо збільшення обсягу кредитування, зміну процентної ставки, зміну методу нарахування та строків сплати процентів, і відповідно додаткові угоди з боку поручителя щодо погодження таких змін.

Банк свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів виконав. ОСОБА_1 свої зобов`язання із повернення грошових коштів за кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворилась відповідна заборгованість, яка була обрахована позивачем станом на 12.10.2015 року та складає 15613,22 доларів США, з яких: 14467,97 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з лютого 2015 року - 849,09 доларів США; 1145,58 доларів США- заборгованість по процентам. Окрім того заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 12.10.2015 року складає 6 794,10 грн., з яких 3117,81 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 3676 грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Позивачем на підтвердження своїх доводів було надано кредитний договір з додатковими угодами, в якому зазначено суму наданого кредиту, строк кредитування, процентна ставка та метод її нарахування; договір поруки з додатковими угодами; розрахунок заборгованості за кредитом; копія кредитної справи. Розрахунок заборгованості за кредитом додатково підтверджено виписками за кредитним договором щодо основної заборгованості, нарахованим відсоткам, простроченій заборгованості, простроченим відсоткам.

Відповідачем у справі ОСОБА_1 не заперечувався факт укладання кредитного договору та договору поруки, як не заперечувався факт існування заборгованості за кредитом, між тим відповідачка не згодна із розміром заявленої до стягнення заборгованості. Підставою такої незгоди зокрема є не підписання Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. до Кредитного договору №1234 К/Р від 17 червня 2005 р.

За клопотанням відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 по справі була проведена судова почеркознавча експертиза, на вирішення якої було поставлено питання - ким, ОСОБА_1 або іншою особою виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Позичальник» з проставленою датою 18 грудня 2006 року над текстом «Оригінал даної Додаткової угоди отримано», на останній сторінці Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. до Кредитного договору №1234 К/Р від 17 червня 2005 р.?

Згідно висновку експерта № 918-19 від 03.02.2020 року підпис виконаний від імені ОСОБА_1 в графі «Позичальник» з проставленою датою 18 грудня 2006 року над текстом «Оригінал даної Додаткової угоди отримано», на останній сторінці Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. до Кредитного договору №1234 К/Р від 17 червня 2005 р. виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису останньої.

Таким чином, під час розгляд справи встановлено, що підпис виконаний від імені ОСОБА_1 в графі «Позичальник» з проставленою датою 18 грудня 2006 року над текстом «Оригінал даної Додаткової угоди отримано», на останній сторінці Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. до Кредитного договору №1234 К/Р від 17 червня 2005 р. - виконаний не ОСОБА_1 .

Отже, додаткова угода №3 до кредитного договору не підписувалась ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься копія зазначеної додаткової угоди, відповідно до умов якої сторони домовилися внести відповідні зміни у кредитний договір:

1.1. Позичальник зобов`язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов Договору на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк»;

1.2. Встановлюється наступний метод нарахування процентів за Договором :

«Нараховування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом , «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України (далі - НБУ) та чинного законодавства України.

1.3. Встановити наступну черговість погашення заборгованості Позичальника за Договором:

прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення);

строкові комісії;

прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення);

строкові проценти:

прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення);

строкова сума основного боргу;

штрафні санкції за Договором.

1.4. Встановлюється наступний порядок нарахування штрафних санкцій, пені у випадку порушення Позичальником термінів погашення грошових зобов`язань:

«За порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у . іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом '"факт/360" (метод "факт/360" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Банк може використати право на застосування пені, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочій день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.

При цьому, Позичальник повинен сплатити пеню за цим Договором за першою вимогою Банку.

Таким чином, спірною додатковою угодою, яка як встановлено не підписана позичальником ОСОБА_1 , змінено рахунок щодо сплати кредитної заборгованості; метод нарахування процентів; черговість погашення заборгованості, порядок нарахування штрафних санкцій.

Як вірно вказав суд першої інстанції, відсутність волевиявлення відповідачки ОСОБА_1 щодо укладання Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. до Кредитного договору №1234 К/Р від 17 червня 2005 р., яка виразилась у непідписанні нею угоди, не впливає на дійсність попередніх додаткових угод і основного кредитного договору, а відповідно на сутність правовідносини сторін щодо належного виконання кредитних зобов`язань.

Встановленню в даному випадку підлягають обставини щодо того, чи впливає на розмір заборгованості пред`явленої до стягнення за вимогами позову, факт непідписання Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. до Кредитного договору №1234 К/Р від 17 червня 2005 р.

Так слід зазначити, що доказів сплати кредитної заборгованості на рахунок визначений у Додатковій угоді №3 від 18.12.2006 р. і неврахування її при розрахунку заборгованості, відповідачем у справі не надано. Щодо нарахування процентів та штрафних санкцій за вказаною угодою, то виходячи із її змісту, змінився лише метод та порядок їх нарахування, а не розмір.

З метою визначення дійсного розміру заборгованості за кредитним договором, за клопотанням сторони відповідача, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2022 року у справі було призначено судово-економічну експертизу, провадження у справі було зупинено. На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- Чи підтверджується документально сума заборгованості у розмірі 15613,55 доларів США, яка визначена ПАТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором №1234-К/Р від 17.06.2005 року, включаючи суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом, станом на 15.10.2015р?

- Чи підтверджується документально сума заборгованості у розмірі 15613,55 доларів США, включаючи суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом, яка визначена ПАТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором №1234-К/Р від 17.06.2005 року без урахування дії Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 року до Кредитного договору №1234-К/Р від 17.06.2005 року станом на 15 жовтня 2015 року?

- Чи підтверджується документально, що внаслідок виконання умов п.1.1 Кредитного договору №1234-К/Р від 17.06.2005 року ПАТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 17000,00 доларів США, а згідно Додаткової угоди №1 від 08.11.2005 року до Кредитного договору №1234-К/Р від 17.06.2005 року ПАТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 8235,00доларів США?

- Чи підтверджується документально сума кредитної заборгованості у розмірі 14467,97 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість з лютого 2015 року - 849,09 доларів США, яка визначена ПАТ «УкрСиббанком» за кредитним договором №1234-К/Р від 17.06.2005 року, станом на 15.10.2015р.?

- Чи підтверджується документально сума заборгованості по відсоткам у розмірі 1145,58 доларів США, яка визначена ПАТ «УкрСиббанком» за кредитним договором №1234-К/Р від 17.06.2005 року, станом на 15.10.2015р.?

- Чи підтверджується документально сума кредитної заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 15.10.2015 року у розмірі 6794,10 грн., з яких 3117,81 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, а 3676,29 грн. пеня за прострочення сплати процентів, яка визначена ПАТ «УкрСиббанком» за кредитним договором №1234-К/Р від 17.06.2005 року, станом на 15.10.2015р.?

Провести розрахунок та відобразити у формі таблиці, суму загальної заборгованості, заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам, заборгованості по підвищених відсотках, штрафних санкціях (із застосуванням строків позовної давності) за період дії Кредитного договору №1234-К/Р від 17.06.2005 року, станом на 15.10.2015 року, щомісячно із зазначенням конкретних сум і дат здійснення необхідних платежів.

Згідно висновків судової економічної експертизи №142е/22 від 27.10.2022 року на перше, друге, четверте, п`яте та шосте питання експертом не надано відповідь у зв`язку із ненаданням позивачем первинних і зведених бухгалтерських документів. По третьому питанню зазначено, що підтверджується копіями заяв на видачу готівки за №1935 від 17.06.2005 року та від 08.11.2005 року (не завіреними належним чином, тому що копії мають штамп «згідно оригіналом» і дату) та копіями документів кредитної справи, що внаслідок виконання умов п.1.1 Кредитного договору №1234 К/Р від 17.06.2005 року ПАТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 17000,00 доларів США, а згідно Додаткової угоди №1 від 08.11.2005 року до Кредитного договору №1234 К/Р ПАТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 8235,00 доларів США.

Згідно розрахунку (Додаток 1) до висновків судової економічної експертизи №142е/22 від 27.10.2022 року станом на 30.11.2015 року за даними банківської виписки виникла поточна заборгованість по кредитному договору, яка складає 15317,93 долари США. Заборгованість по процентам та штрафним санкціям не зазначена.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновками судової економічної експертизи №142е/22 від 27.10.2022 року, з урахуванням інших доказів у справі, однозначно підтверджується факт виконання зобов`язань Банку щодо надання кредитних коштів, а також наявність заборгованості за кредитним договором, а відповідно неналежне виконання кредитних зобов`язань з боку відповідачки ОСОБА_1 . При цьому, право Банку нараховувати проценти за кредитним договором, а також штрафні санкції, передбачені умовами Кредитного договору №1234 К/Р від 17.06.2005 року і додатковими угодами до нього, за виключенням Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. Доказів того, що умови Додаткової угоди №3 від 18.12.2006 р. до Кредитного договору №1234 К/Р від 17.06.2005 року, впливають на розмір заборгованості, який просить стягнути позивач за судовим рішенням, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано, висновками експертизи у справі не підтверджено, а відповідно такі доводи відповідача у справі не спростовують доказів наданих позивачем.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сліпченко Володимира Івановича залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 14 липня 2023 року.

Головуючий: С. В. Кухар

Судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков