Провадження № 2/760/157/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Дубаніної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Жерліцина Олена Володимирівна, про визнання права власності на частку в праві спільної часткової власності на квартиру за спадкоємцем,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Жерліцина Олена Володимирівна, в якому просила: визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на частку у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000, що належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.05.1996 року Відділом приватизації Залізничної районної державної адміністрації міста Києва згідно з розпорядженням (наказом) від 29.05.1996 року № 13286, та зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації м. Києва у реєстрову книгу за № 3456 11.06.1996 року, її чоловікові - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та має наступні характеристики: трикімнатна, загальна площа 57,1 кв.м, житлова площа 38,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 000.

При цьому, 25.01.2019 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно з яким заповіла ОСОБА_1 належну їй квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

24.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В. за реєстровим номером 175 на ім`я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено державну реєстрацію права власності на зазначену частку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 205183009, виданий 24.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В.

Водночас, у зв`язку з тим, що належність частки у праві спільної часткової власності на вищевказану квартиру спадкодавцеві ОСОБА_2 встановити неможливо, оскільки не пред`явлений правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті чоловіка спадкодавця ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яке ОСОБА_2 за життя не отримала та не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на це майно, 24.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 21/02-31.

У свою чергу, позивач зазначає, що спадщину, яка залишилися після смерті ОСОБА_3 , його дружина - ОСОБА_2 прийняла шляхом подання у встановлений ст. 1270 ЦК України строк заяви про прийняття спадщини, але за життя не встигла оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом та не провела реєстрацію права власності на успадковане майно відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, враховуючи неможливість зареєструвати успадковане майно на своє ім`я та отримати відповідні документи згідно чинного законодавства України, позивач вважає, що вона має всі законні підстави для звернення до суду за захистом свого права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.07.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.11.2020 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Інші учасники справи про причини своєї неявки у судове засідання суд не сповістили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 29.05.1996 року, виданим 29.05.1996 року Відділом приватизації Залізничної районної державної адміністрації міста Києва згідно з розпорядженням (наказом) від 29.05.1996 року № 13286, та зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації м. Києва у реєстрову книгу за № 3456 11.06.1996 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності (по 1/2 частці) належала квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_1 .

При цьому, за своє життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою 25.02.2009 року за реєстровим номером 7-444, згідно з яким заповідав належну йому частку квартири своїй дружині - ОСОБА_2 .

Згідно з матеріалами спадкової справи № 2/2019, 25.01.2019 року, тобто у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Жерліциної О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть Серії № НОМЕР_2 .

За своє життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В. 25.01.2019 року за реєстровим номером 89, згідно з яким заповіла позивачу належну їй квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В. 07.10.2019 року було заведено спадкову справу за № 15/2019.

24.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В. за реєстровим номером 175 на ім`я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено державну реєстрацію права власності на зазначену частку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 205183009, виданий 24.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В.

Водночас, у зв`язку з тим, що належність частки у праві спільної часткової власності на вищевказану квартиру спадкодавцеві ОСОБА_2 встановити неможливо, оскільки не пред`явлений правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті чоловіка спадкодавця ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яке ОСОБА_2 за життя не отримала та не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на це майно, 24.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 21/02-31.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що спадщину, яка залишилися після смерті ОСОБА_3 , його дружина - ОСОБА_2 прийняла шляхом подання у встановлений ст. 1270 ЦК України строк заяви про прийняття спадщини, але за життя не встигла оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом та не провела реєстрацію права власності на успадковане майно відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, як передбачено ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі № 523/3522/16-ц.

Крім того, слід зауважити, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року №7, у разів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на вказані положення законодавства та встановлені обставини справи, суд вважає, що відсутність у ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири після смерті ОСОБА_3 не є перешкодою для реалізації позивачем права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, яка у встановленому законом порядку та строк звернулася з заявою про отримання спадщини, однак отримала відмову нотаріуса в оформленні спадщини на частку спірної квартири з тих підстав, що належність частки у праві спільної часткової власності на квартиру спадкодавцеві ОСОБА_2 встановити неможливо, оскільки не пред`явлений правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті чоловіка спадкодавця ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яке ОСОБА_2 за життя не отримала та не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на це майно, суд дійшов висновку, що право позивача на спадкування підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частку у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Жерліцина Олена Володимирівна, про визнання права власності на частку в праві спільної часткової власності на квартиру за спадкоємцем - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частку у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко