СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7196/23

пр. № 2-о/759/607/23

21 квітня 2023 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Радзівіл А.Б., за відсутності заявників, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою адвоката Корнієнка А.А., в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

20.04.2023 року адвокат Корнієнко А.А., в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить встановити: факт народження дитини жіночої статі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь, АР Крим, Україна, а також встановити дані про її батьків: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України. Встановити факт народження дитини чоловічої статі, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Сімферополь, АР Крим, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України

Допустити негайне виконання рішення у справі. Звернути судове рішення до виконання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2023 року визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження.

Заявники у судове засідання не з`явились, у прохальній частині заяви просили судові засідання провести у відсутність адвоката Корнієнко А.А. та заявників, на задоволенні вимог заяви наполягають.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність учасників справи, що не з`явились.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено. що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого також стосуються тимчасово окупованої території м. Керч, АР Крим, Україна, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Згідно ч. 1 ст. Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до СК України. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Заявниками не надано відомостей про реєстрацію їх шлюбу у визначеному законодавством України порядку. Натомість, у поданій заяві зазначено, що заявником, ОСОБА_1 , 14.08.2015 року було укладено шлюб із ОСОБА_2 , який зареєстрований Відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Заявники вказали, що усвідомлюють, що шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим є нелегітимним та незаконним. Батько визнав батьківство, внаслідок чого дитина носить прізвище батька.

У відповідності з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження.

При дослідження матеріалів справи, суд встановив наступне.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 01 грудня 2022 року адвокат Корнієнко А.А. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертався до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на тимчасово окупованій території України - в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, обґрунтовуючи свою заяву тим, що видані окупаційною владою документи про народження дітей є недійсними і не створюють жодних юридичних наслідків, що унеможливлює реєстрацію факту народження дітей та отримання свідоцтва про їхнє народження встановленого законодавством України зразка (справа № 759/17678/22, провадження № 2-о/759/2208/22).

За результатом розгляду вказаної справи рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року, яке набрало законної сили 13 січня 2023 року, заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України задоволено частково.

Ухвалено встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України - в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим. Зазначено відомості про батьків дітей. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Крім того, ухвалою Турійського районного суду Волинської області від 20 березня 2023 року, яка набрала законної сили 05.04.2023 року, відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Турійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України (справа №169/337/23, провадження № 2-о/169/103/23).

Аналіз змісту зазначених рішень та матеріалів цієї справи дає обґрунтовані й достатні підстави для висновку, що предмет (встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України - у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим), підстави (недійсність виданих окупаційною владою документів, стаття 317 Цивільного процесуального кодексу України) та мета (отримання свідоцтва про народження дітей встановленого законодавством України зразка) звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Святошинського районного суду м. Києва у цій справі є аналогічними (тотожними) тим, що й у справі № 759/17678/22 та №169/337/23.

Зважаючи на вищевикладене, суд встановив, що питання, з яким представник заявників звернувся до Святошинського районного суду м. Києва у даній справі, вже вирішено.

Отже, заява адвоката Корнієнка А.А., в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13 18, 258, 263, 265, 293, 294, 315, 317, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката Корнієнка А.А., в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.О. Горбенко