Справа № 513/1121/20
Провадження № 2/513/8/23
Саратський районний суд Одеської області
24 квітня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу Єдність народів, про виплату вартості частини майна, пропорційно паю спадкодавця,
В С Т А Н О В И В:
11 грудня 2020 року позивачка звернулась до суду позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Єдність народів», в якому просить зобов`язати Сільськогосподарський виробничий кооператив «Єдність народів» виплати їй вартість частини майна, пропорційної паю ОСОБА_2 у майні Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Єдність народів».
Ухвалою суду від 13 січня 2021 року провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
12 лютого 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.
01 березня 2021 року на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив, яка засобами поштового зв`язку надійшла до суду 03 березня 2021 року.
30 березня 2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.
30 березня 2021 року до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №513/1121/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №513/995/20.
15 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява про зміну предмету позову.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 02 червня 2021 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Єдність народів», про виплату вартості частини майна, пропорційно паю спадкодавця було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 513/995/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Саратського нотаріального округу Одеської області Сулакова Івана Івановича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача: Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Єдність народів», про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину.
25 жовтня 2022 року на адресу суду повернулась цивільна справа №513/995/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Саратського нотаріального округу Одеської області Сулакова Івана Івановича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача: Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Єдність народів», про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, після розгляду в касаційній інстанції.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу Єдність народів, про виплату вартості частини майна, пропорційно паю спадкодавця, поновлено та призначено справу до підготовчого судового засідання.
06 лютого 2023 року на електрону адресу суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що рішення у справі №513/1121/22 впливає на розгляд даної справи.
21 квітня 2023 року через систему Електронний суд подана заява про зміну предмета позову, відповідно до якої зобов`язати Сільськогосподарський виробничий кооператив «Єдність народів» виплати їй вартість частини майна, пропорційної паю ОСОБА_2 у майні Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Єдність народів» 145891,50 гривень. В обґрунтування заяви про зміну предмета позову позивачка зазначила, що відповідно до офіційного листа Саратської районної державної адміністрації від 23 серпня 2019 року №Ко-362-07 сума активів СВК «Єдність народів» склала 51347000 гривень. Відповідно до інформації української компанії «Opendatabot», що надає доступ до державних даних з основних публічних реєстрів для громадян та бізнесу, згідно з поданою фінансовою звітністю вартість активів за 2021 рік СВК «Єдність народів» складає 36109000 гривень. Отже, за оновленою інформацією, вартість активів за 2022 рік СВК «Єдність народів» складає 97261000 гривень, і відповідно 0,15 відсотків становить 145891,50 гривень.
У підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, однак надала заяву відповідно до якої просила розглянути заяву про зупинення провадження у справі №513/1121/20 до набрання законної сили судового рішення у справі №513/1121/22 та заяву про зміну предмету позову за її відсутності.
У підготовче засідання представник відповідача адвокат Манова І.М. не прибула, надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності. Заяву про зміну предмету позову не визнає, у зв`язку із тим, що вона є безпідставною та заперечує проти її задоволення. Також, заперечує проти зупинення провадження у зв`язку із відсутністю законодавчих підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали заяви про зміну предмету позову та зупинення провадження у справі, оцінивши наведені сторонами цивільного процесу доводи та заперечення щодо підстав для прийняття заяви про зміну предмету позову та зупинення провадження, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 189 ЦПК України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.
Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретної позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.
Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.
Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.
Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.
Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.
Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).
Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.
Предметом позову у цій справі є вимога щодо сплати вартость частини майна, пропорційної паю ОСОБА_2 у майні Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Єдність народів».
За змістом поданої до суду заяви, позивачка фактично подала заяву, за якою правова підстава позову залишилась аналогічною, однак змінила одну вимогу в новій редакції відмінній від вимоги викладеної у первісній заяві, заявивши вимогу майнового характеру про стягнення вартості частини майна, пропорційної паю у майні СВК «Єдність народів», у грошовому визначенні, яка на думку позивачки має бути стягнута на її користь.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 ЦПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.
Відповідно до абзацу другого ч. 2 та абзаців першого і другого ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.
Згідно із п 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до заяви про зміну предмета позову в порядку ст. 49 ЦПК України не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі на час подання до заяви про зміну предмета позову в порядку ст. 49 ЦПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Позивачкою при подачі позовної заяви до суду у 2020 році було сплачено судовий збір у сумі 870 гривень, станом на 2023 рік відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1458 гривень 92 копійки, отже позивачці потрібно доплатити судовий збір у сумі 588 гривень 92 копійок.
Також заява про зміну предмета позову в порядку ст. 49 ЦПК України не відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме п. 3 щодо зазначення ціни позову.
Згідно з ч. 11 - ч. 13 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що позивачка у заяві про зміну предмета позову повинена зазначити ціну позову та долучити документ про сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, відтак заява про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху.
Щодо клопотання про зупинення провадження суд зазначає таке.
Згідно п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: п.6 ч.1 ст.251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Згідно з п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
Отже, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.
Пов`язаність справ між собою полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Тобто, в кожному конкретному випадку, учасник справи, який зацікавлений у зупиненні провадження у справі має надати обґрунтування суду, що без результатів розгляду іншої справи, дану справу розглядати об`єктивно неможливо.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21 листопада 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі. Позивачка оскаржила дану ухвалу суду до апеляційного суду Одеської області.
Позивачка обґрунтовує своє клопотання про зупинення провадження у справі тим, що від встановлення юридичного факту, а саме, встановлення факту що до складу спадщини після померлого ОСОБА_3 входить право на майновий пай в розмірі 6244 гривні або 0,15 відсотків пайового фонду майна сільськогосподарського виробничого кооперативу «Єдність народів» Саратського району Одеської області, буде залежати вартість частини майна позивача у розмірі 0, 15 відсотків від усієї вартості майна Кооперативу, а саме у грошовому вимірі, відповідно до ст. 4.21 Статуту сільськогосподарського кооперативу «Єдність народів».
Як вже було зазначено, предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Єдність народів», про виплату вартості частини майна, пропорційно паю спадкодавця, обґрунтована тим, що в порядку спадкування за законом позивачка успадкувала належний батькові майновий пай сільськогосподарського виробничого кооперативу «Єдність народів», та просить суд стягнути на її користь вартість майнового паю.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Відповідно до положень частини першої статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Згідно статті 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень за наслідками апеляційного перегляду Одеським апеляційним судом ухвали суду від 21 листопада 2022 року, прийнято постанову у справі № 513/1121/22 про залишення ухвали Саратського районного суду Одеської області від 21 листопада 2022 року без змін, тобто судом постановлено судове рішення яке набрало законної сили, тому у суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі № 513/1121/20 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Крім того, зібрані докази у справі, дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, тому правових підстав для зупинення провадження у справі з інших підстав визначених у ст.251 ЦПК, немає, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, слід відмовити.
Суд звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості надати у даній справі докази, що дозволять встановити фактичні обставини у справі, якщо такі докази не долучено.
У свою чергу за умови, коли рішення по іншій справі матиме значення для ухвалення судом іншого рішення, сторони не позбавлені права звернутись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 8, 10, 13, 14, 49, 175, 187, 188, 251, 258-261, 273, 352-354, 384 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_1 зміну предмету позову - залишити без руху.
Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити позивачці, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачці.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження відмовити.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя К. Ю. Рязанова