Справа № 141/428/22
Провадження №2/141/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Бугайчук Ю.С.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №141/428/22 за позовом ОСОБА_1 до Оратівської селищної ради Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

15.09.2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області померла мати позивача ОСОБА_2 , котра заповіту не залишила. Осіб, які мають право на обов`язкову долю у спадщині, після смерті ОСОБА_2 , та інших спадкоємців першої черги за законом, згідно ст. 529 ЦК УРСР в ред. 1963 року, окрім позивача ОСОБА_1 , немає.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (паю) розміром в умовних кадастрових гектарах 3,41 га, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0323394, який видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 24.04.1997 за № 92. Однак, оригінал правовстановлюючого документу у спадкодавця був відсутній, а видати дублікат неможливо у зв`язку зі смертю власника.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину у встановленому законом порядку, та подала заяву до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Таранюка Т.Є., про що нотаріусом було заведено спадкову справу.

Однак нотаріально оформити прийняття спадщини позивач позбавлена можливості, у зв`язку з відсутністю документів, що підтвержують родинні стосунки між нею та спадкодавцем, а також у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, в підтвердження чого надала відповідну обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 252/02-31 від 09.08.2022 року.

За вказаних обставин виникла необхідність у судовому порядку встановити факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем, а також визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових гектарах 3,41 га, належну спадкодавцю згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0323394, виданого на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 24.04.1997 за № 92 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 19.09.2022 призначено підготовче судове засідання на 18.10.2022, витребувано у Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області інформацію щодо того чи відкривалася спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судове засідання, призначене на 18.10.2022, не відбулось та було відкладено на 15.11.2022, у зв`язку з відпусткою судді.

Ухвалою суду від 15.11.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі №141/428/22 на тридцять днів, відкладено розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи № 141/428/22 на 15.12.2022 у зв`язку із витребуванням спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судове засідання, призначене на 15.12.2022, не відбулось та було відкладено на 10.01.2023, у зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 10.01.2023 заяву позивача ОСОБА_1 від 14.12.2022 про уточнення позовних вимог прийнято до розгляду, відкладено розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи №141/428/22 на 07.02.2023, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали суду від 10.01.2023 надати суду відзив на позов з урахуванням заяви позивача від 14.12.2022 про уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 07.02.2023 закрито підготовче провадження у справі № 141/428/22, призначено справу до судового розгляду по суті на 07.03.2023.

У судовому засіданні, призначеному на 07.03.2023, оголошено перерву до 11.04.2023, у зв`язку з задоволенням усного клопотання представника позивача адвоката Діденко Н.М.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання, призначене на 11.04.2023 не з`явилась, подавши 07.04.2023 клопотання від 07.04.2023 про долучення доказів, інших заяв та клопотань суду не подала. Натомість, 11.04.2023 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Діденко Н.П. від 11.04.2023 про розгляд справи № 141/428/22 за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач Оратівська селищна рада Вінницької області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце судового засідання, в судове засідання 11.04.2023 не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 20.02.2023 до суду надійшла заява селищного голови Г. Лошак № 515/03.01-09 від 16.02.2023 про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги ОСОБА_1 , з урахуванням заяви позивача від 14.02.2022 про уточнення позовних вимог визнає у повному обсязі.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (повторного), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , у графі «Батько» запис відсутній, матір`ю записана ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 19.12.2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 19.12.2008 зроблено відповідний актовий запис за № 03. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_6 ».

Спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Як вбачається з довідки Кошланівського старостинського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 6-128 від 05.07.2022, ОСОБА_1 дійсно є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 .

Розпорядженням Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області № 92 від 24.04.1997 року затверджено порядок видачі сертифікатів членам КСП «Діброва» с. Дібровинці.

Як вбачається з додатку до розпорядження Оратівської районної державної адміністрації, серед списку громадян власників сертифікатів на території с. Дібровинці Кошланівської сільської ради значиться ОСОБА_2 , № сертифіката ВН №0323394.

Окрім того, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області по Кошланівській сільській раді КСП «Діброва» № 1-191 за 10.07.1997- 27.07.2007 роки, за порядковим номером 33 зазначена ОСОБА_2 , як особа, що має право на отримання сертифікату серії ВН №0323394 на підставі рішення РДА від 24.04.1997 року за № 92. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 3,41.

Як вбачається з виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 17.02.2022, виданої відділом № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, сертифікат серії ВН № 0323394 за порядковим № 33 зареєстровано 10.07.1997 року на ОСОБА_2 , яка проживала на території с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,41 га. Вартість земельної частки (паю) становить: 13387 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 24.04.1997 року за № 92. Вартість земельної частки (паю) на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 становить: 27711 грн.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 70200432 від 30.09.2022 року, спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Таранюк Т.Є. 08.02.2022, номер у нотаріуса 40/2022.

З матеріалів спадкової справи № 40/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 убачається, що справу розпочато 08.02.2022 року за заявою ОСОБА_1 .

Згідно довідки № 28, виданої 04.02.2022 Кошланівським старостирським округом, яка наявна в матеріалах спадкової справи № 40/2022, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована і постійно проживала в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 за вказаною адресою проживала без реєстрації дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , фактично вступила у володіння та управління спадковим майном: протягом шести місяців з дня відкриття спадщини обробляла присадибну ділянку, доглядала та утримувала житловий будинок, розпоряджалась особистими речами спадкодавця.

Також відповідно до довідки приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюка Т.Є. № 15/01-16 від 13.04.2022, 08 лютого 2022 року на підставі заяви ОСОБА_1 було заведено спадкову справу № 40/2022 щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . За матеріалами спадкової справи встановлено, що спадкоємцем, що прийняла спадщину, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Однак, постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Таранюк Т.Є. № 252/02-31 від 09 серпня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектари, належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин ОСОБА_1 із спадкодавцем, а також належність спадкодавцю право на земельну частку (пай).

Оскільки позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно в нотаріальному порядку, остання звернулася до суду із даним позовом про встановлення факту родинних відносин між нею та спадкодавцем та визнання права на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектари в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним.

Щодо позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з п. 7 зазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як матір`ю та донькою доводиться та підтверджується сукупністю долучених до позову документів, а тому позовна заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить подальше здійснення заявником особистих немайнових та майнових прав і іншого порядку його встановлення немає.

Щодо позовної вимоги про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Як вбачається з п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини, до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР.

Отже, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом ЦК УРСР 1963 року.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 560 ЦК УРСР 1963 року встановлено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

Відповідно до положень статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини.

Аналогічні положення містяться і у статті 47 Закону УРСР від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини).

При цьому ЦК УРСР 1963 року не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом.

За змістом розділу VІІ ЦК УРСР 1963 р., прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Положеннями ст. 5 Земельного кодексу України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Отже, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як установлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0323394 ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,41 га. При цьому, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі ст. 549 ЦК УРСР, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Однак, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних стосунків між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_2 та відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) позивач не має змоги реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Таранюк Т.Є. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 252/02-31 від 09.08.2022 року у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових га.

При цьому, відповідач, згідно поданої заяви (№ 515/03.01-09) від 16.02.2023 не заперечує проти задоволення позовних вимог.

За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлої ОСОБА_2 і той факт, що спадкодавець за час свого життя отримала право на земельну частку (пай) площею 3,41 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату серії ВН № 0323394, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., ст.ст. 524-527, 529-531, 548, 549, 560, 561 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 1, 4, 76, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ВН № 0323394, виданого на підставі розпорядження Оратівської РДА Вінницької області № 92 від 24.04.1997, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити без відшкодування.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 21.04.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Оратівська селищна рада Вінницького району Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 78, смт Оратів, Вінницького району, Вінницької області, 22600).

Суддя С.В. Климчук