Справа № 2-3282/10 Головуючий в суді І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/824/2584/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Ковтун М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2022 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-3282/10 до виконання та видачу його дублікату,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ПАТ «АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з вказаною заявою, яку обґрунтовував тим, що 22.12.2010 Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 2-3282/10 на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.12.2009 р. у справі № 2-3282/10 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНАРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість по кредиту в сумі 27113,90 доларів США, та 7813 грн., 57 коп., судові витрати у розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Звернути стягнення на автомобіль «SUZUKI» 2008 року випуску, номер шасі VIN НОМЕР_1 - колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить відповідачу на праві власності.

У зв`язку з відсутністю інформації про виконавче провадження Банк звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції із запитом про хід виконавчого провадження, у відповідь на який отримав довідку № Р-366-УГХ від 03.02.2022 р. відповідно до якої 26.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану.

Вказував, що станом на дату написання заяви виконавчий лист на адресу АБ «УКРГАЗБАНК» не надходив, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства. На теперішній час рішення суду у справі № 2-3282/10 не виконано, чим порушуються права АБ «УКРГАЗБАНК».

Додатково звернув увагу суду, що про втрату/знищення виконавчого документа АБ «УКРГАЗБАНК» дізнався лише з довідки Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.02.2022, внаслідок чого строк для його повторного пред`явлення було пропущено з поважних причин.

АБ «УКРГАЗБАНК» вважав, що наведені у заяві банку причини щодо пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа по справі № 2-3282/10 до виконання, а саме те, що постанова державного виконавця від 26.05.2017 р. про повернення виконавчого листа без виконання, що оригінал виконавчого листа який перебував на виконанні був втрачений органами виконавчої служби при пересилці/знищений разом з матеріалами виконавчого провадження, свідчать про відсутність у Стягувача об`єктивної можливості подати повторно виконавчий документ до виконання у встановлені чинним законодавством строки.

З огляду на вищевикладене, заявник просив суд поновити АБ «УКРГАЗБАНК» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, який і на даний 22.12.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі № 2-3282/10 та видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 2-3282/10.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду першої інстанції, ПАТ «АБ «Укргазбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування судом норм матеріального права.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує зокрема про те, що судом першої інстанції не враховано того, що банк не може надати будь-яких інших доказів втрати виконавчого документа, у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження.

Від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 та його представник зайняті по роботі, однак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, у зв`язку з тим, що жодних доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано жодного об`єктивного доказу поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а відтак, у зв`язку з відмовою у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, відсутні підстави для видачі його дублікату.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.12.2009 року стягнуто з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість по кредиту в розмірі 27 113,9 дол. США, та 7813,57 грн. та судові витрати. Звернуто стягнення на автомобіль «Сузукі» 2008 р. в., сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 на праві власності. Вказане рішення набуло законної сили 20.12.2010 р.

17.01.2015 року державним виконавцем Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження.

26.05.2017 року державним виконавцем у відповідності до п.6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. Закону, чинного на момент прийняття рішення) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (банку).

Згідно листа ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.02.2022 року зазначено, що строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки, а журналів вхідної та вихідної кореспонденції - один рік. Зазначено також, що аналогічні запити від Заявника надходили 7.05.2021 року, 26.05.2021 року та 18.11.2021 року, на які були надані відповіді від 18.05.2021 року, 15.06.2021 року та 2.12.2021 року.

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, однією з підстав для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, друга підстава - звернення із заявою про видачу виконавчого документа відбулося до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 (в редакції, чинній на час пред`явлення виконавчого документу до виконання) державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

Такий же строк передбачала ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії ти інших доходів боржника. Строк, здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Пункт 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 передбачав, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що з 05.01.2017 року, інформація про невиконані майнові зобов`язання боржників, в режимі реального часу, була оприлюднена в Єдиному реєстрі боржників, що є відкритим та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника (постанова Верховного Суду від 03 червня 2020 року в справі № 2-461/09).

Звертаючись до суду з заявою, заявник вказував на те, що виконавчий документ втрачений, а тому ПАТ АБ «Укргазбанк» позбавлений можливості стягнути заборгованість згідно виконавчого листа. Разом з тим, у відповідності до вищезазначених норм закону, заявником не було надано доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа.

При цьому, додані заявником до заяви документи не містять інформації та доказів щодо звернення банку з заявою про пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах строку встановленого законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2010 року видано виконавчий лист, строк пред`явлення якого до виконання до 20 грудня 2013 року.

Вперше із заявою про надання інформації заявник звернувся до Відділу ДВС 07.05.2021 року, в період з 26.05.2017 року (дата повернення виконавчого листа стягувачу) по 07.05.2021 року (більш ніж 4 роки) заявник не вчиняв жодних дій, щодо отримання інформації щодо вказаного виконавчого листа, не вчиняв інших дій зі стягнення заборгованості, хоча і був обізнаний про наявне виконавче провадження та порушене право, тобто об`єктивно знав про ці обставини та повинен був їх контролювати.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заява про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу його дублікату не містить посилання на обставини, що обґрунтовували наявність поважних причин для бездіяльності стягувача впродовж такого значного часу, а відтак у даному випадку відсутні підстави для задоволення заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, позаяк колегія суддів вважає, що вказані заявником обставини для поновлення строку є неповажними, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними, незалежними від стягувача обставинами, які б перешкоджали реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого документа у визначені законом строки. А також, що у зв`язку з відмовою у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, відсутні підстави для видачі його дублікату.

Доводи заявника про те, що рішення суду залишається невиконаним, не можуть бути єдиною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець виходив з того, що рішення суду повинно виконуватися, однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, щоб забезпечити баланс прав та обов`язків як боржника так і стягувача.

Твердження заявника про те, що банк не може надати будь-яких інших доказів втрати виконавчого документа, у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження не впливають на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Інші доводи апелянта зводяться до суперечливого тлумачення норм матеріального права та незгоди із висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованої ухвали суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: