Справа №333/511/22
Провадження № 2/333/313/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

представника відповідача: Петрової М.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за оплату з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ: Позивач КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого

26.01.2022 р. позивач Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за оплату з централізованого опалення та постачання гарячої води, який обґрунтовує наступним.

У період з 01.10.2016 р. по 31.10.2021 р. позивач надав відповідачці послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою її проживання: АДРЕСА_1 . Відповідач не оплатив дані послуги у встановлені законодавством строки. Станом на 26.01.2022 року заборгованість по сплаті за надані послуги складає 22 646,41 грн., тому позивач просить стягнути дану заборгованість з відповідача, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2270 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими та просила застосувати до них наслідки пропуску строків позовної давності.

Суд, вислухав пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надаються Концерном «Міські теплові мережі» за вищевказаною адресою, особовий рахунок споживача цих послуг № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою, наданою позивачем та витягом зі статуту Концерну «Міські теплові мережі», відповідно до якого основною метою діяльності даного підприємства є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну (п.2.1).

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року (в редакціях, що діяли на день виникнення даних правовідносин).

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі; (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води (ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

З положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вбачається, що відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються на договірних засадах. Споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплати за надані такі послуги.

Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, які діяли в період існування спірних правовідносин, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З розрахунку заборгованості, вбачається, що позивачем здійснено нарахування по оплаті за надані відповідачу послуги з центрального опалення в період з 01.10.2016 р. по 31.10.2021 р., оплата за дані послуги відповідачем не здійснювалась належним чином, заборгованість за цей період складає 22 646,41 грн.. Відповідачем дана сума заборгованості не спростована належними доказами. На час розгляду справи даний борг добровільно відповідачем не сплачений.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що право позивача на належну оплату наданих ним відповідачам, у вищевказаний період надання послуг з централізованого опалення порушене.

Відповідачем під час розгляду справи було заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Вирішуючи дану заявлену вимогу відповідача, суд враховує наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Згідно з статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (дані правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51)).

Позивач звернувся до суду з цим позовом 26.01.2022 р. З огляду на те, що у позивача з відповідачем є фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду по справі № 712/8916/177 від 07 липня 2020 року.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що перебіг позовної давності по даним позовним вимогам не переривався.

30 березня 2020 року Верховна Рада прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину.

З урахуванням зазначеного, застосуванню підлягає строк позовної давності, щодо платежів, які мали бути сплачені до 2 квітня 2017 року.

Дана правова позиція міститься і в постанові Запорізького апеляційного суду від 18 серпня 2022 р. по справі № 336/686/21.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути заборгованість, яка виникла з 01.10.2016 р. по 31.10.2021 р.

Наразі в Україні продовжує діяти карантин.

З огляду на вищевказане, позивач з позовними вимогами за період з 01.10.2016 р. по 01.04.2017 р. звернувся з порушенням строку позовної давності, поважних причин пропуску даного строку позивачем не наведено. Строк позовної давності відносно позовних вимог за період з 02.04.2017 р. по 31.10.2021 р., з урахуванням дії карантину, позивачем не пропущений.

Відтак, застосування строку позовної давності, про яке просив відповідач підлягає частковому задоволенню, а саме, даний строк звернення пропущений за період з 01.10.2016 р. по 01.04.2017 р., тому позовні вимоги про стягнення боргу за цей період не підлягають задоволенню. В іншій частині заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З урахуванням вищенаведеного, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за вищевказані комунальні послуги, надані за період з 02.04.2017 р. по 31.10.2021 р., яка відповідно до інформації, що міститься в розрахунках заборгованості, становить: за послуги з централізованого опалення у розмірі 17685,95 грн. та постачання гарячої води у розмірі 3255,11 грн., що в загальній сумі становить 20 941,06 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється на користь позивача частково, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до суми задоволених вимог, а саме, у розмірі 2099,06 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за оплату з централізованого опалення та постачання гарячої води, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (), заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, надані у період з 02.04.2017 р. по 31.10.2021 р., у загальному розмірі 20 941,06 грн. (двадцять дев`ятсот сорок одна гривня 06 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» () судовий збір у розмірі 2099,06 грн.

В іншій частині заявлені позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 24.04.2023 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова