Справа № 404/6925/21
Номер провадження 2-др/404/10/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВЕ

24 квітня 2023 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Коробєйнікова А.В. про ухвалення додаткового рішення суду (вх. № 12734 від 11.04.2023 року) по цивільній справі № 404/6925/21, номер провадження 2/404/1845/21 за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовлено в повному обсязі (а.с. 83-85).

Представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Коробєйніковим А.В., подано заяву (вх. № 12734 від 11.04.2023 року) про ухвалення додаткового рішення суду по вищевказаній цивільній справі щодо стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. В обгрунтування заяви зазначено, що до закінчення судових дебатів представником відповідача зроблено заяву про те, що суду будуть подані докази на підтвердження понесених судових витрат пов`язаних з розглядом справи - витрати на правничу допомогу. Зазначає, що в матеріалах справи наявний Договір про надання правничої допомоги № КР № 00163/32 від 28.04.2021 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Правекс Партнери» та ОСОБА_1 , строк дії вказаного договору продовжено додатковою угодою від 26.04.2022 року та додатковою угодою від 26.01.2023 року. На виконання умов Договору адвокатом Адвокатського об`єднання «Правекс Партнери» Коробєйніковим А.В. було надано ОСОБА_1 наступні послуги: підготовка відзиву на позовну заяву, представництов інтересів в суді при розгляді справи № 404/6925/21. 10 квітня 2023 року представниками сторін по договору № КР 00163/32 було підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) згідно якого замовник прийняв надані послуги та претензій не має. Адвокатським об`єднанням складено детальний опис робіт за Договором та підписано адвокатом. На підтвердження оплати наданих послуг надається квитанції про сплату коштів за надання правничої допомоги. Отже представник відповідача вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими та співмірними зі складністю цієї справи, наданим представником відповідача, адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру (а.с.88-93).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 квітня 2023 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (а.с.95).

Через канцелярію суду позивачем подані заяви (вх. № 14381 від 21.04.2023 року; вх. № 14382 від 21.04.2023 року) в яких позивач заперечує щодо покладення на нього судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу. В заяві зазначено, що в представником відповідача, не вказано на якій підставі відбувається таке стягнення, не наведно обгрунтування суми пред`явленої до стягнення. Посилається на те, що в матеіралах справи є Долаткова угода № 1 до Договору № КР 00163/32 від 26.01.2023 року про надання правової допомоги. Додаткова угода не має правових підстав щодо винесення будь-яких інших редакційних змін до Договору про надання правничої допомоги № КР № 00163/32 від 26.01.2023 року, оскільки строк дії Договору збіг 29.04.2022 року, отже у данному випадку «виконавцю» та «клієнту» необхідно було укласти новий Договір про надання правничої допомоги. За таких обставин, позивач просить суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Крім того, позивач зазначає, що за період розгялду справи відповідач та її представник зловживали процесуальними правами, ОСОБА_1 п`ять разів не з`являлась, зазначеною поведінкою відповідач виявляла неповагу до суду та відтягувала процесуальні строки розгляду справи, а тому позивач просить суд в порядку частини дев`ятої статті 141 Цивільного процессуального кодексу України покласти на відповідача по справі ОСОБА_1 відшкодування судових витрат понесених позивачем під час розгляду даної справи (а.с.100-103).

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задовлення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на обставини викладені в його заяві від 21 квітня 2023 року.

Відповідач та її представник в судовому засідання підтримали заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та просили її задовольнити.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, суд встановив таке.

Судом розглядався позов ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

За результатами розгляду цього позову ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовлено в повному обсязі.

Згідно частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Статтею 246 Цивільного процесуального кодексу України визначено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Таку заяву було зроблено представником відповідача, що відповідає положенням статті 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 Цивільного процесуального кодексу України).

У відповідності до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 Цивільного процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 Цивільного процесуального кодексу України); 3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Положеннями частини третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 Цивільного процесуального кодексу України ).

У відповідності до частини п`ятої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат встановлено в частині четвертій статті 141 Цивільного процесуального кодексу України .

Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, зазначені також в частинах шостій, сьомій, дев`ятійї статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 Цивільного процесуального кодексу України ).

Представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Коробейніковим А.В., на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору № КР 00163/22 від 28.04.2021 року про надання правової (правничої допомоги) (а.с. 16-17), додаткову угоду до договору № КР 00163/22 від 28.04.2021 року про надання правової (правничої допомоги) від 26.04.2022 року (а.с.93), додаткову угоду № 1 до договору № КР 00163/22 від 28.04.2021 року про надання правової (правничої допомоги) від 26.01.2023 року (а.с. 18), акт № 1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.04.2023 року (а.с.91), опис виконаних робіт адвоката (наданих послуг) від 10.04.2023 року (а.с.92), та квитанцію від 11.04.2023 року, якою підтверджується сплата відповідачем 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.90).

В Додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача.

Заперечення позивача щодо необгрунтованості та безпідставності стягнення витрат на професійну правничу допомогу не беруться судом до уваги, оскільки позивачем не надано до суду доказів неспівмірності заявлених витрат, належним чином не обгрунтовано заперечення проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в свою чергу представником відповідача надано до суду належні та допустимі докази обгрунтування стягуваних витрат на правничу допомогу, в акті № 1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), та в описі виконаних робіт адвоката обгрунтовано обсяг наданих адвокатом послуг, надано квитанцію про сплату відповідачем витрат на правничу допомогу.

Отже, враховуючи вищевикладене, оскільким представником відповідача проведена значна робота щодо збирання доказів для з`ясування обставин цієї справи, надання всіх письмових пояснень та заперечень, що обгрунтовані вивченням судової практики, участь у судових засіданнях, понесені відповідачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з позивача, у зв`язку з чим, суд, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача 5000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

На підставі викладеного, керуючись статтею 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер обілкової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 )..

Повний текст рішення суду складено 27.04.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда