РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/24207/21

Провадження № 22-ц/4815/426/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Ковальчук Н.М.,

секретар Крижов В.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державний кадастровий реєстратор Відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни; Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2023 року, ухвалене у складі судді Галінської В.А. в м. Рівне, дата складення повного тексту рішення не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

26 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни та Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якому просив:

--- визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни:

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

--- зобов`язати Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксану Олександрівну прийняти заяви позивача від 14.06.2021 року та зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельні ділянки, щодо яких розроблений проект землеустрою, який поданий разом із заявами позивача 14.06.2021 року вказаному Державному кадастровому реєстратору ОСОБА_8 шляхом присвоєння нових кадастрових номерів.

Крім того, позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на його користь судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн.

Позов обґрунтований наступним.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 08.08.2019 року за результатами розгляду цивільної справи № 569/4599/18, з урахуванням додаткової постанови від 13.02.2020 року у вказаній справі суд вирішив: "Виділити у власність ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_1 , в натурі п`ять частин земельної ділянки, згідно варіанту розподілу № 2, визначеному у висновку експерта № ЕУ-25/18 від 14.11.2018 року:

--- перша розташована під гаражем і має площу 20 кв.м;

--- друга має прямокутну форму, площею 51 кв.м;

--- третя має прямокутну форму, площею 25 кв. м;

--- четверта площею 125 кв.м;

--- п`ята має площу 150 кв.м.

Загальна площа ділянок становить 371 кв. м.

Частину земельної ділянки (по периметру гаражів) і площею 22,0 кв. м виділено в спільне користування власників квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 .

Частину земельної ділянки площею 260 кв. м запропоновано виділити в спільне користування власників всіх квартир будинку.

Загальна площа земельної ділянки, що виділена у власність ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_2 з урахуванням ділянок спільного користування становить 447 кв.м.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 2030 кв. м. по АДРЕСА_4 ".

На підставі вищезазначеного рішення, ним замовлено, а ФОП ОСОБА_9 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки приватної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (02.01) в АДРЕСА_4 .

14 червня 2021 він (позивач) звернувся до відповідача Державного кадастрового реєстратора із заявами про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а саме із заявами про державну реєстрацію вказаних вище земельних ділянок.

Однак, Державним кадастровим реєстратором Відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк О.О. на підставі вказаних заяв, сформовано 13 рішень про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021.

Мотивувальна частина всіх вказаних вище рішень зводиться до наступного: невідповідність поданих документів законодавству, а саме: Земельному кодексу України, Законам України "Про Держаний земельний кадастр", "Про землеустрій", постанові КМУ від 17.10.2012 року № 1051 "Про затвердження Порядку ведення ДЗК".

Рекомендовано: Відповідно до пункту 4 підпункту 2 ст.186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується власником (розпорядником) земельних ділянок. Ст.30 ЗУ "Про землеустрій" погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому ЗК України. Ст.56 ЗУ "Про землеустрій" передбачає, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок. ст.56 ЗУ "Про землеустрій" відсутні документи: ґ) відомості про встановлені межові знаки на межі поділу (пункт ґ частини другої статті 56 в редакції Закону № 1423-ІХ від 28.04.2021). Ст.3 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що об`єктивність, достовірність, та повнота відомостей у Державному земельному кадастрі одні із основних принципів ведення Державного земельного кадастру. Ст.11 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів. Ст.24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що при поділі земельної ділянки її державна реєстрація скасовується, а відомості про неї набувають статусу архівних, що в свою чергу зробить неможливим оформлення спадщини гр. ОСОБА_7 у зв`язку з припиненням існування об`єкту цивільних прав :01:039:0317. Ст.28 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією та статтею 39 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" у сфері Державного земельного кадастру Виконавці робіт із землеустрою та землеоціночних робіт за порушення законодавства у сфері Державного земельного кадастру несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

Позивач вважає, що вказані рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є незаконними, необґрунтованими, такими, що порушують його права та законні інтереси, направлені на перешкоджання виконання судового рішення, яке набрало законної сили та повинні бути визнанні незаконними та скасовані.

З посиланням на ч.5 статті 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" зазначає, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Приписами п. 10 та 12 Порядку № 1051 встановлено, що відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення. Відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Перелік відомостей, що включається до Державного земельного кадастру визначено у п.24 Порядку № 1051.

Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку (п. 111 Порядку № І )51).

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 15 цього Порядку;

надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; - розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі (п.111 Порядку № 1051).

Приписами п.67 Порядку № 1051 визначено, що внесення відомостей (змін до них) по Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Аналізуючи наведені норми, позивач зазначає, що Законом України "Про Державний земельний кадастр" та Порядком № 1051 чітко визначено підстави та порядок прийняття Державним кадастровим реєстратором рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Згідно оскаржуваних рішень, підставами для їх прийняття зазначено наступні:

1. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок

На переконання позивача таке правило має застосовуватися у тих випадках, коли немає спору між співвласниками земельних ділянок. Однак між ним та іншими співвласниками спірної земельної ділянки (користувачами земельних ділянок) з кадастровим номером :01:039:0317 постійно виникали суперечки з приводу порядку користування спірною земельною ділянкою та визначення розміру земельної ділянки, котрий мав би належати йому та іншим співвласникам. Наявність такого спору змусила його звернутися до суду для його вирішення, і такий спір остаточно був вирішений постановою Рівненського апеляційного суду.

Вищеописаним рішенням суду припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 2030 кв. м по АДРЕСА_4 , визначено, які саме земельні ділянки повинні бути отримані ним у приватну власність.

Відтак, аби він міг належно реалізувати своє право власника, йому потрібно здійснити всі реєстраційні дії, зокрема і зареєструвати у належному порядку новостворені об`єкти права приватної власності.

ОСОБА_1 вказує, що згідно постанови Рівненського апеляційного суду він більше не є співвласником земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0317, а у його приватну власність перейшли 5 нових земельних ділянок, зареєструвати які умисно заважає відповідач, виносячи неправомірні рішення.

Крім того, позивач зазначає, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки приватної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) (02.01) у Рівному на АДРЕСА_4 , розроблена ФОП ОСОБА_9 на 13 земельних ділянок тому, що виділені позивачу рішенням суду 5 земельних ділянок фактично "ріжуть" решту земельної ділянки іще на 8 окремих ділянок. Присвоєння цим 8-ми земельним ділянкам кадастрових номерів відповідає вимогам закону, жодним чином не порушить права інших співвласників спірної земельної ділянки, яка залишилася у їх спільному сумісному користуванні, а навпаки, полегшить їх право у користуванні нею.

Позивач вважає, що рішення суду звільняє його від обов`язку отримувати згоду суміжних землекористувачів на розроблення технічної документації щодо поділу земельних ділянок. Натомість, рішення суду відповідно до ст.129-1 Конституції України є обов`язковим до виконання.

2. Відсутні документи: відомості про встановлені межові знаки на межі поділу

Щодо вказаної підстави відмови в державній реєстрації земельних ділянок позивач зазначає наступне.

Технічна документація із землеустрою була виготовлена у 2020 році. Вперше вона була подана на розгляд Відповідачу 08.04.2021 року, до внесення змін до п."ґ" частини другої статті 56 Закону України "Про землеустрій". Однак Відповідач 28.04.2021 року направив на адресу позивача відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. У вказаній відмові були відсутні будь-які посилання на той факт, що, звертаючись до Державного кадастрового реєстратора наступного разу, окрім зазначених недоліків варто буде до технічної документації долучити і відомості про встановлені межові знаки на межі поділу. І, крім того, в поданій проектній документації зазначена інформація таки вказується, а саме: описано існуючі межі, їх точки.

Зазначає, що форма та порядок складання передбачених Законом України "Про землеустрій" "відомостей про встановлені межові знаки" спеціально законодавством не регламентуються. Такі відомості можуть відображатися у довільній формі, що ідентифікує місцезнаходження межових знаків та містить їх опис.

Відповідно до ст.106 ЗК України межовими знаками можуть бути природні чи штучні споруди і рубежі (річки, канали, дерева, стежки тощо). Межові знаки на водних об`єктах не встановлюються. У разі, коли межі земельних ділянок у натурі збігаються з природними чи штучними спорудами, рубежами та раніше встановленими межами сформованих земельних ділянок, межові знаки можуть не встановлюватися.

Місцезнаходження межових знаків у разі їх визначення або встановлення відображається у матеріалах землевпорядного проектування та геодезичних вишукувань, а також на кадастрових планах земельних ділянок.

Також позивач зауважує, що відповідно до абзацу 11 ч.1 ст.34 України "Про Державний земельний кадастр" на кадастровому плані земельної ділянки відображаються відомості про встановлені межові знаки (у разі формування земельної ділянки).

Отже, внесені зміни до Закону України "Про землеустрій" не передбачають аби в землевпорядній документації містився окремий документ під назвою "Відомість про межові знаки на межі поділу", достатньо аби така інформація була присутня в такій документації.

3. Неможливість оформлення спадщини гр. ОСОБА_7 у зв`язку із припиненням існування об`єкту цивільних прав :01:039:0317

Щодо неможливості оформлення спадщини гр. ОСОБА_7 у зв`язку із припиненням існування об`єкту цивільних прав :01:039:0317 позивач ОСОБА_1 вказує, що дана підстава є надуманою, її зазначення в оскаржуваних рішеннях виходить за межі наданих Державному кадастровому реєстратору повноважень, адже в його компетенцію не входять повноваження щодо реєстрації прав на нерухоме майно.

Підсумовуючи свій позов, позивач вказує, що із оскаржуваних рішень про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру, жодне з зазначених рішень не відповідає вимогам законодавства, у тому числі вимогам п.741 Порядку № 1051, який покладає на Державного кадастрового реєстратора імперативний обов`язок визначити подальші дії заявника відповідно до підстави відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (у разі, коли підставою відмови є невідповідність поданих документів вимогам законодавства зазначити відомості, що виявлені у поданих документах та свідчать про їх невідповідність вимогам законодавства з посиланням на нормативно-правовий акт та його положення, з якими виявлено невідповідність поданих документів; у разі, коли підставою відмови є невідповідність електронного документа установленим вимогам додати протокол проведення перевірки електронного документа, в якому зазначаються відомості, передбачені пунктом 78 Порядку № 1051; у разі, коли підставою відмови є невідповідність поданих документів, зокрема, нерозбірливий текст, наявні підчищення або дописки, закреслені слова тощо зазначити назву документа та його частину, в якій написаний нерозбірливий текст або виявлені помилки, виправлення, зазначає номер сторінки документації із землеустрою, якщо неможливо ідентифікувати увесь документ у складі документації; у разі, коли підставою відмови є подання заявником документів не у повному обсязі зазначити назви документів, яких не вистачає; у разі, коли підставою відмови є розташування об`єкта у межах іншого об`єкта Державного земельного кадастру зазначити обліковий номер об`єкта Державного земельного кадастру, з яким виникає перетинання меж таких об`єктів, та/або кадастровий номер земельної ділянки, якщо таким об`єктом є земельна ділянка).

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2021 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за цим позовом (а.с.259-262 т.1).

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що у даній справі дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії, вчинені відповідачем (Відділом у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області), як суб`єктом владних повноважень, а тому даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Проте, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 постановою Рівненського апеляційного суду від 22.02.2022 року зазначену ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2021 року було скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.289-291 т.1).

Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року у справі № 460/10560/21 ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження у справі, а тому зазначене поставило під загрозу право позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту. А тому справа має бути розглянута за правилами цивільного судочинства, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у справах №№ 490/9823/16-ц та 201/4802/16-а. Також апеляційний суд відхилив довід ГУ Держгеокадастру РО про те, що в адміністративній справі відповідачем не був державний реєстратор, що, на його думку, спростовує твердження позивача про звернення до місцевого суду з тим самим позовом. При цьому зазначив, що у тій адміністративній справі адміністративний суд фактично надав правову оцінку саме позовним вимогам і вказав, що їх не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; а тому є очевидним, що за існування попередньо сформованої позиції відповідного суду зміна складу учасників судового процесу не спонукала б до розгляду пред`явлених ОСОБА_1 вимог до державного реєстратора в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05.02.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі за цим позовом (а.с.2-3 т.2).

02 травня 2022 року представником відповідача Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області О. Овдійчук подано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позов до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області є безпідставним, оскільки кадастровий реєстратор є особою, яка самостійно приймає рішення, в процес прийняття яких втручатись не дозволяє закон.

Вказав, що підставою відмови Державним кадастровим реєстратором зазначено невідповідність поданих документів законодавству, а саме ЗК України.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

Земельна ділянка кадастровий номер :01:039:0317, що згідно технічної документації підлягає поділу, відповідно даних Державного земельного кадастру належить на праві спільної сумісної власності вісьмом особам: ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 .

Державним кадастровим реєстратором встановлено, що ОСОБА_1 подано 13 заяв про реєстрацію 13 земельних ділянок, розташованих за адресою АДРЕСА_4 , тобто усіх земельних ділянок, які утворені, шляхом поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:039:0317, що перебуває у спільній сумісній власності восьми громадян, не надавши документів, що підтверджують його повноваження щодо звернення від імені інших співвласників за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Однак, відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 при поданні позовної заяви у даній справі не додано довіреність або будь-які інші документи, які підтверджують його повноваження як представника співвласників земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0317.

В даному випадку ОСОБА_1 шляхом подачі позову до суду фактично діє в інтересах інших співвласників, не маючи на це відповідних повноважень, визначених ЦК України, та намагаючись таким чином узаконити свої незаконні дії по розпорядженню чужим майном частинами земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0317, які належать іншим співвласникам без волевиявлення останніх.

Крім того зазначає, що відповідно до ч.10 ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок Державним кадастровим реєстратором скасовується державна реєстрація земельної ділянки, а відомості про земельну ділянку набувають статусу архівних. Відтак, реєструючи земельні ділянки, які утворюються внаслідок їх поділу, Державний кадастровий реєстратор зобов`язаний скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, поділ якої відбувся, а відтак, вказана земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, що призведе до порушення прав інших співвласників земельної ділянки.

Звертає увагу суду на те, що рішенням суду, яке було підставою для виконання робіт із землеустрою, право спільної сумісної власності інших співвласників земельної ділянки не скасовано. Окрім того, відповідно до ч.2 ст.56 ЗУ "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає, зокрема, відомості про встановлені межові знаки на межі поділу. Натомість, державним реєстратором встановлено, що технічна документація містить акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області О.Овдійчук вважає, що державним реєстратором були прийняті законні та обґрунтовані рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та просить відмовити в задоволенні позову (а.с.10-14 т.2).

11 травня 2022 року відповідачем державним кадастровим реєстратором відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк О.О. подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. При цьому вона по суті послалася на аналогічні доводи іншого співвідповідача, надані ним у своєму відзиві. Вважає свої дії законними та обґрунтованими (а.с.22-25 т.2).

Ухвалою суду від 05.07.2022 року за клопотанням відповідача Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до участі у розгляді вказаної справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, були залучені сім осіб, яким на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :01:039:0317, що підлягає поділу, а саме були залучені: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 (а.с.59-61 т.2).

04.11.2022 року адвокатом Домецьким Олексієм Ігоровичем, діючим від імені третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому він зазначає про безпідставність позовних вимог.

Свою позицію обґрунтовує тим, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:039:0317, що згідно технічної документації підлягає поділу, згідно даних Державного земельного кадастру належить на праві спільної сумісної власності вісьмом особам. Позивачем по справі було подано 13 заяв про реєстрацію 13 земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , тобто усіх земельних ділянок, які перебувають у спільній сумісній власності восьми громадян, не надавши документів, що підтверджують його повноваження щодо звернення від імені інших співвласників, у зв`язку з чим державним кадастровим реєстратором було прийнято законні, обґрунтовані рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру (а.с.142-146 т.2).

Ухвалою суду від 04.11.2022 року до участі у справі залучено:

--- правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_10 ОСОБА_2 ;

--- а також правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_11 ОСОБА_7 (а.с.153-155 т.2).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2023 року у задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень Закону "Про Державний земельний кадастр" № 3613-VI та Порядку ведення Державного земельного кадастру" № 1051 від 17.10.2012, відповідно до яких повноваження по реєстрації і розгляду заяв щодо державної реєстрації земельних ділянок, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку площею та прийняття рішення про державну реєстрацію земельних ділянок або надання заявнику мотивованої відмови у державній реєстрації належить виключно до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів, а не до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області. А тому, як вважав суд, управління у даному спорі є неналежним відповідачем.

Також суд виходив з того, що між співвласниками земельної ділянки існує спір щодо порядку користування нею і, незважаючи на виділ в натурі позивачу земельних ділянок на підставі рішення суду, він не наділений правом на звернення від імені інших співвласників із заявами про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про поділ земельної ділянки.

Також суд виходив з того, що позивачем ОСОБА_1 не дотримано вимог ст.79-1, 86, 88, 186 ЗК України, ст.56 Закону України "Про землеустрій", відповідно до яких:

--- технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується власником (розпорядником) земельних ділянок;

--- технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок;

--- в технічній документації із землеустрою, наданій позивачем, всупереч вимогам ст.56 Закону України "Про землеустрій", відсутні акти приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу;

--- згідно ч.13. ст.79-1 ЗК України та підпункту 1 п.114 Порядку № 1051 в разі поділу земельної ділянки її державна реєстрація скасовується, а відомості про неї набувають статусу архівних, що в свою чергу зробить неможливим оформлення спадщини гр. ОСОБА_7 у зв`язку з припиненням існування об`єкту цивільних прав :01:039:0317.

На вказане судове рішення позивачем подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його скасування й ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. При цьому він послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказав, що суд не прийняв до уваги положення ст.210, ч.3 п.2 ст.331, ч.4 ст.334, ст.182 ЦК України щодо його (позивача) обов`язку здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та не вирішив спір по суті у ефективний спосіб, не вказавши, чому у судовому порядку він (позивач) не може захистити своє порушене право через безпідставну відмову інших землекористувачів у погодженні технічної документації. Адже. Вирішивши спір у судовому порядку та маючи на меті провести державну реєстрацію виділеної йому (позивачу) у власність земельної ділянки, він (позивач) та сертифікований інженер-землевпорядник ФОП ОСОБА_9 звернулися до третіх осіб за згодою щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, однак отримали без вмотивовану відмову. І саме через вказану відмову він змушений був звернутися до суду з цим позовом.

Також зазначив, що поза увагою суду залишилось те, що сама по собі відмова інших співвласників земельної ділянки в погодженні технічної документації із землеустрою, як і їх погодження не породжують будь-яких правових наслідків його права власності на земельну ділянку. Адже звернення за погодженням носить технічний характер і ставить за ціль довести їх до відома про його дії щодо оформлення права власності на виділену йому земельну ділянку.

Також вказав, що судом не враховано й того, що у позовній заяві та в судовому засіданні він просив та не заперечував проти того (враховуючи, що не всі співвласники погоджуються на присвоєння кадастрових номерів 13-ти земельним ділянкам, які утворилися внаслідок виділення йому у приватну власність 5-ти земельних ділянок та 2-х земельних ділянок, які виділені у спільне коримстування), щоб суд задовольнив його вимоги частково та скасував рішення кадастрового реєстратора, яким відмовлено у присвоєнні кадастрових номерів земельним ділянкам, які виділені саме йому (позивачу) за рішенням суду.

Також зазначив, що суд безпідставно як на підставу для відмови позовних вимог послався на положення ст.56 Закону України "Про землеустрій" (технічна документація не містить акти приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу), адже до вищевказаної технічної документації додано Відомість про встановлені межові знаки на межі поділу, межові знаки передані на зберігання власникам земельної ділянки та складено Акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу".

Також вказав, що незаконним є посилання суду на те, що в разі поділу земельної ділянки її державна реєстрація скасовується, а відомості про неї набувають статусу архівних, що в свою чергу зробить неможливим оформлення спадщини гр. ОСОБА_7 у зв`язку з припиненням існування об`єкту цивільних прав :01:039:0317. Адже, як зазначив скаржник, питання про можливість чи неможливість оформлення права на спадщину не входить у компетенцію кадастрового реєстратора.

Також, зазначив, що вважає рішення суду незаконним і в частині визнання неналежним відповідачем Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, адже Відповідач 1 Державний кадастровий реєстратор Каленюк Оксана Олександрівна є найнятим працівником Відповідача 2 Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, йому підпорядкований. І, крім того, у разі задоволення позовних вимог та у випадку звільнення ОСОБА_8 з роботи він зможе у порядку виконання рішення суду здійснити заміну відповідача у виконавчому провадженні.

Крім того, вказав, що в порушення вимог процесуального права, суд не оголосив про завершення розгляду справи по суті, не оголосив про перехід до судових дебатів та таких не відбулося, чим позбавив його права підсумувати безпосередньо досліджене у судовому засіданні та сформулювати свою прохальну частину, в тому числі і про можливість зменшення позовних вимог з підстав, які він зазначив вище. Крім того, він не зміг подати до суду після завершення розгляду справи по суті, до початку судових дебатів акт приймання-передачі виконаних робіт його адвокатом щодо понесених ним витрат на правову допомогу в сумі 10 500,00 грн. А тому просить апеляційний суд прийняти такі докази, оскільки вони не були подані до суду першої інстанції з поважних причин. Суд першої інстанції завершив розгляд справи та видалився в нарадчу кімнату у такому "спрощеному" порядку через оголошення повітряної тривоги.

У своєму відзиві відповідач Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому зазначив, що право спільної сумісної власності інших співвласників земельної ділянки судовим рішенням не скасовано. Натомість позивач подав 13 заяв про реєстрацію 13-ти земельних ділянок, тобто усіх земельних ділянок, які утворені, шляхом поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:039:0317, що перебуває у спільній сумісній власності 8-ми громадян, не надавши документів, що підтверджують його повноваження щодо звернення від імені інших співвласників. Також вказав, що між ним (відповідачем) та позивачем відсутній спір про право, оскільки Головне управління відповідних рішень не приймає.

У відзиві треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 просять у задоволенні позовних вимог позивача відмовити. При цьому зазначили, що не надавали позивачу повноважень щодо подання 13-ти заяв про реєстрацію 13-ти земельних ділянок. Також вказали, що задоволення позовних вимог, відповідно до ст.24 п.10 та ст.27 п.1 Закону України "Про державний земельний кадастр", у разі поділу земельної ділянки запис про державну реєстрацію земельної ділянки та її кадастровий номер скасовуються, що унеможливить реалізацію законних прав інших співвласників, які втратять своє право на спільно-сумісну власність частини землі, на якій вони проживають.

Справу вдруге було призначено до апеляційного розгляду на 18.04.2023 року о 09?45 годині, однак Державний кадастровий реєстратор Відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксана Олександрівна та третя особа ОСОБА_7 , які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка їх не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Постановою Рівненського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки, виділення земельної ділянки в натурі, припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18.03.2019 року: апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Суд постановив: виділити ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_1 , в натурі п`ять частин земельної ділянки, згідно варіанту розподілу № 2, визначеному у висновку експерта № ЕУ-25/18 від 14.11.2018 року:

перша розташована під гаражем з розмірами 3,19?6,28 і має площу 20 кв.м;

друга має прямокутну форму з розмірами 4,84?10,59 і площу 51 кв.м;

третя має прямокутну форму з розмірами 4,84?5,25 і площу 25 кв.м;

четверта має розміри по периметру (в метрах): 4,35-4,79-1,85-17,50-5,76-22,06 і площу 125 кв.м;

п`ята має розміри по периметру (в метрах): 10,46-14,70-10,34-14,02-2 і площу 150 кв.м.

Загальна площа ділянок становить 371 кв.м.

Частину земельної ділянки з розмірами по периметру (в метрах): 8,24-7,25-8,19-7,20 (за винятком 2-хгаражів) і площею 22,0 кв.м запропоновано виділити в спільне користування власників квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 .

Частину земельної ділянки з розмірами по периметру (в метрах): 20,37-1,41-22,66-16,09-28,26-11,36-10,62-4,09-5,09-8,87 (за винятком площі прямокутника 10,38?25,75) і площею 260 кв.м запропоновано виділити в спільне користування власників всіх квартир будинку.

Загальна площа земельної ділянки, що пропонується до виділу власнику квартири АДРЕСА_2 з урахуванням ділянок спільного користування становить: 371+11+65=447 кв.м (а.с.32-38 т.1).

Додатковою постановою Рівненського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року викладено абзац четвертий резолютивної частини постанови Рівненського апеляційного суду Рівненської області від 08 серпня 2019 року у такій редакції:

"Виділити у власність ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_1 в натурі п`ять частин земельної ділянки, згідно варіанту розподілу № 2, визначеному у висновку експерта № ЕУ-25/18 від 14.11.2018 року:

перша розташована під гаражем і має площу 20 кв.м;

друга має прямокутну форму, площею 51 кв.м;

третя має прямокутну форму, площею 25 кв.м;

четверта, площею 125 кв.м;

п`ята має площу 150 кв.м.

Загальна площа ділянок становить 371 кв.м.

Частину земельної ділянки (по периметру гаражів) площею 22,0 кв.м виділити в спільне користування власників квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 .

Частину земельної ділянки, площею 260 кв.м виділити в спільне користування власників всіх квартир будинку.

Загальна площа земельної ділянки, що виділяється у власність ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_2 з урахуванням ділянок спільного користування становить 447 кв.м".

Доповнено резолютивну частину абзацом такого змісту:

"Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 2030 кв.м по АДРЕСА_4 " (а.с.39-41 т.1).

Зазначеною постановою Рівненського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року встановлені такі обставини щодо власників квартир 4-квартирного будинку АДРЕСА_4 .

Квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 набули в спільну власність квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 106,7 кв.м відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.06.1993р., виданого на підставі наказу № 295 від 03.06.1993р.

У подальшому, зазначена квартира була реконструйована відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт № 151 від 17.10.2000р., в результаті чого загальна площа квартири становить 152,9 кв.м та належить на праві часткової власності ОСОБА_10 -2/5 частки, а ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 1/5 частки кожному (а.с.63-73).

Квартира АДРЕСА_3 належить на праві часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного між Рівненським міськвиконкомом та ОСОБА_13 від 24.12.1991р., ОСОБА_13 придбав квартиру АДРЕСА_3 (а.с.11-12).

За договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Степурою О.В. 15.08.2007р., зареєстрованим в реєстрі за № 2074, ОСОБА_13 подарував, а ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 прийняли в дар в рівних частках кожен 3/4 частини з належної дарителю на праві приватної власності квартири АДРЕСА_3 .

Згідно свідоцтва про спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. 14.01.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 26, ОСОБА_6 успадкував після смерті матері ОСОБА_14 1/4 частку квартири АДРЕСА_6 .

Згідно свідоцтва про спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. 14.01.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 27, ОСОБА_3 успадкувала після смерті матері ОСОБА_14 1/4 частку квартири АДРЕСА_6 . Загальна площа квартири становить 67,2 кв.м.

Квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.06.1998 року приватним нотаріусом Рівненського міського та районного нотаріального округу Червук В.М., зареєстрованого в реєстрі за р. № 1256.

Квартира АДРЕСА_7 відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.04.1993р. згідно з розпорядженням від 12.04.1993р. № 168-АБ, належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_15 , ОСОБА_11 ( а.с.13).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 11.08.2017р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, квартиру АДРЕСА_7 набув у власність ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкту нерухомості 01. Загальна площа квартири становить 63,9 кв.м.

Право власності на вказані квартири учасники справи набули на підставі цивільно-правових угод, а не на підставі ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно до рішення Рівненської міської ради № 1692 від 27.10.2005р. співвласникам квартир АДРЕСА_8 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 2030 м кв. для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд.

Сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_9 на підставі договору № 03/03 від 18.03.2020 року із ОСОБА_1 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки приватної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (02.01) в АДРЕСА_4 (а.с.49-257 т.1).

План поділу земельної ділянки загальною площею 0,2030 га з кадастровим номером :01:039:0317, розроблений інженером-землевпорядником ОСОБА_9 , містить в собі 5 земельних ділянок, які переходять у власність позивача, 1 земельну ділянку спільного користування власників квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 ), 1 земельну ділянку спільного користування всіх власників квартир будинку (у тому числі і позивача) та 6 земельних ділянок спільної сумісної власності всіх решти власників квартир будинку за виключенням позивача як власника квартири АДРЕСА_2 (а.с.174 т.2).

Згідно вказаному плану поділу земельної ділянки загальною площею 0,2030 га з кадастровим номером :01:039:0317 вказані 13 земельних ділянок (5 + 2 + 6) становлять собою окремі земельні ділянки.

14 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відділу у м. Рівному міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявами про державну реєстрацію вказаних вище земельних ділянок.

Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вказані положення закону, нероз`яснення судом сторонам наслідків не вчинення процесуальних дій, відсутність у зв`язку з цим в позивача можливості надати відповідні докази, апеляційний суд вважає поважною причину неподання скаржником у встановлений строк доказів, у зв`язку з чим ухвалив прийняти їх на стадії апеляційного перегляду справи.

Таким чином, при апеляційному розгляді до матеріалів справи були долучені копії заяв позивача про державну реєстрацію вказаних вище земельних ділянок за відповідними номерами та копії відповідних їм Рішень Державного кадастрового реєстратора від 23.06.2023 року.

Державним кадастровим реєстратором Відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк О.О. на підставі вказаних заяв, сформовано 13 рішень про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, зокрема щодо земельних ділянок, які постановою Рівненського апеляційного суду від 08.08.2019 року за результатами розгляду цивільної справи № 569/4599/18, з урахуванням додаткової постанови від 13.02.2020 року у вказаній справі виділені ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_1 :

--- з яких щодо 5-ти земельних ділянок, які виділені у власність в натурі одному ОСОБА_1 :

1. Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо земельної ділянки площею 20 кв.м, яка розташована під гаражем, прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

2. Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо земельної ділянки площею 51 кв.м, яка має прямокутну форму, прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

3. Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо земельної ділянки площею 25 кв.м, яка має прямокутну форму, прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

4. Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо земельної ділянки площею 125 кв.м, прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

5. Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо земельної ділянки площею 150 кв.м, прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021.

--- з яких щодо 2-х земельних ділянок, які виділені ОСОБА_1 в спільне користування з іншими особами:

1. Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо частини земельної ділянки (по периметру гаражів) площею 22,0 кв.м, яка виділена в спільне користування власників квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 ) і квартири АДРЕСА_3 ( ОСОБА_6 ), прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

2. Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо частини земельної ділянки площею 260 кв.м, яка виділена в спільне користування власників всіх квартир будинку, у тому числі власника квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 ), прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021 (а.с.12-24 т.1).

Крім того, із вказаних 13 рішень сформовано решту 6 рішень про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, які залишились у спільному користуванні власників всіх квартир будинку, крім власника квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 ):

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

№ РВ-021 від 23.06.2021

Підставами відмови в усіх рішеннях є невідповідність поданих документів законодавству, а саме: ЗК України, Законам України "Про Держаний земельний кадастр", "Про землеустрій", Постанові КМУ від 17.10.2012 року № 1051 "Про затвердження Порядку ведення ДЗК". Рекомендовано: Відповідно до пункту 4 підпункту 2 ст.186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується власником (розпорядником) земельних ділянок. Ст.30 ЗУ "Про землеустрій" погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому ЗК України. Ст.56 ЗУ "Про землеустрій" передбачає, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок. ст.56 ЗУ "Про землеустрій" відсутні документи: ґ) відомості про встановлені межові знаки на межі поділу (пункт ґ частини другої статті 56 в редакції Закону № 1423-ІХ від 28.04.2021). Ст.3 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що об`єктивність, достовірність, та повнота відомостей у Державному земельному кадастрі одні із основних принципів ведення Державного земельного кадастру. Ст.11 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів. Ст.24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що при поділі земельної ділянки її державна реєстрація скасовується, а відомості про неї набувають статусу архівних, що в свою чергу зробить неможливим оформлення спадщини гр. ОСОБА_7 у зв`язку з припиненням існування об`єкту цивільних прав :01:039:0317. Ст.28 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією та статтею 39 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" у сфері Державного земельного кадастру Виконавці робіт із землеустрою та землеоціночних робіт за порушення законодавства у сфері Державного земельного кадастру несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

Нормативно-правове обґрунтування

За положеннями ст.182 ЦК України:

--- право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина 1);

--- державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом (частина 2);

--- відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду (частина 3);

--- порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (частина 4).

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначено Законом України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 р. № 3613-VI (далі Закон № 3613-VI).

Відповідно до ст.1 Закону № 3613-VI державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Частиною 5 статті 5 Закону № 3613-VI встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 6 Закону № 3613-VI визначено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За положеннями ст.9 Закону № 3613-VI:

--- внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина 1);

--- державний кадастровий реєстратор є державним службовцем (частина 2);

--- до повноважень державного кадастрового реєстратора входить: здійснення реєстрації заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевірка на відповідність поданих документів вимогам законодавства; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання цих книг; внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надання відмови щодо внесення; присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам; надання відомостей із Державного земельного кадастру й відмови в наданні; виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передання органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомостей про земельні ділянки (частина 4);

--- державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій (частина 6);

--- втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється (частина 7).

Отже, державний кадастровий реєстратор це службова особа, суб`єкт владних повноважень, що здійснює всі необхідні дії з ведення Державного земельного кадастру.

Згідно ч.ч.6, 7 ст.16 Закону № 3613-V кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці.

Згідно ч.1 ст.791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (ч.2 ст.791 ЗК України).

Відповідно до ч.6 ст.791 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до ч.13. ст.791 ЗК України передбачено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.

Статтею 56 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 р. № 858-IV визначено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 3 статті 24 Закону № 3613-VI встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, власника земельної ділянки (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ним особи.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення (ч.4 ст.24 Закону № 3613-VI в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч.5 ст.24 Закону № 3613-VI державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (ч.6 ст.24 Закону № 3613-VI).

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначено Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 (далі Порядок № 1051).

Відповідно до пункту 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 (далі іменується Порядок №1051), до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Згідно п.66 Порядку № 1051 до Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами вносяться відомості (зміни до них), зазначені у пунктах 21 25 цього Порядку, про об`єкти Державного земельного кадастру.

Пунктом 67 Порядку № 1051 встановлено, що документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

За змістом пп.2 п.109 Порядку № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява (у паперовій або електронній формі) про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації), у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України "Про землеустрій"; 3) електронний документ (п.110 Порядку № 1051).

Пунктом 1101 Порядку № 1051 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що заявники, зазначені у підпунктах 1-4 пункту 109 цього Порядку, через уповноважених ними осіб, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників та є розробниками відповідної документації із землеустрою або працюють у складі розробника юридичної особи (далі сертифіковані інженери-землевпорядники), мають право надсилати документи, зазначені у підпунктах 1-3 пункту 110 цього Порядку, Державному кадастровому реєстраторові в електронній формі, підписані із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису сертифікованим інженером-землевпорядником технічними засобами телекомунікацій, та отримувати документи, зазначені в абзаці шостому пункту 73, підпунктах 4, 6 пункту 75, пункті 77, підпункті 1 пункту 87 цього Порядку, в електронній формі, підписані із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису Державного кадастрового реєстратора.

Заява про державну реєстрацію земельної ділянки в електронній формі з доданими документами подається відповідним сертифікованим інженером-землевпорядником через Єдиний державний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держгеокадастру, представлену у формі Інтернет-сторінки, що забезпечує формування та подання заяви (далі Інтернет-сторінка) (п.110-2 Порядку № 1051).

Згідно п.111 Порядку № 1051 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку. За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

здійснює державну реєстрацію земельної ділянки: за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці; відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки); робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку; надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі: невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Підпунктом 1 п.114 Порядку № 1051 передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання.

З аналізу даних правових норм вбачається, що для формування земельних ділянок шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки, яка перебуває у власності, без зміни цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті поділу, здійснює державний кадастровий реєстратор за місцем розташування земельної ділянки за результатами розгляду поданих йому документів: заяви, документації із землеустрою та електронного документа. Вказані документи подаються у паперовій або електронній формі. Право надсилати документи в електронній формі надано сертифікованим інженерам-землевпорядникам.

Після отримання заяви, документації із землеустрою та електронного документа, державний кадастровий реєстратор приймає одне із рішень: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки. При цьому, законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки: невідповідності поданих документів вимогам, зазначеним, в даному випадку, у пп.1, 2 п.110 Порядку № 1051; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у п.110 Порядку № 1051, не в повному обсязі.

Згідно ст.88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Позиція суду апеляційної інстанції

Щодо належного відповідача

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень Закону "Про Державний земельний кадастр" № 3613-VI та Порядку ведення Державного земельного кадастру" № 1051 від 17.10.2012, відповідно до яких повноваження по реєстрації і розгляду заяв щодо державної реєстрації земельних ділянок, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку площею та прийняття рішення про державну реєстрацію земельних ділянок або надання заявнику мотивованої відмови у державній реєстрації належить виключно до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів, а не до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області. А тому суд дійшов правильного висновку про те, що відповідач Головне управління Держгеокадастру у Рівненській областіу даному спорі є неналежним відповідачем.

Щодо рішень Державного кадастрового реєстратора по земельній ділянці (земельних ділянках), яка залишилась у спільному користуванні власників всіх квартир будинку, крім власника квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 ): № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові в цій частині, правильно зазначив, що, незважаючи на виділ в натурі позивачу на підставі рішення суду земельної ділянки (земельних ділянок) із земельної ділянки загальною площею 0,2030 га з кадастровим номером :01:039:0317, він (позивач) не наділений правом на звернення від імені інших співвласників із заявами про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка залишилась у спільному користуванні власників всіх квартир будинку, крім власника квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 ). При цьому апеляційний суд враховує те, що рішенням суду припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 2030 кв.м по АДРЕСА_10 , і що він вже не має жодного відношення до вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0317, що залишилась після виділу йому із неї земельної ділянки (земельних ділянок).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що як об`єкт права власності земельна ділянка з кадастровим номером :01:039:0317, що залишилась після виділу із неї позивачу земельної ділянки (земельних ділянок), залишився.

Щодо рішень Державного кадастрового реєстратора по земельній ділянці (земельних ділянках), які виділені у власність в натурі одному позивачу ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_1 , а також позивачу ОСОБА_1 в спільне користування з іншими особами

В цій частині суд першої інстанції не звернув уваги на положення ст.182 ЦК України щодо обов`язку відповідача Державного кадастрового реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності позивача на виділену йому судовим рішенням, яке набрало законної сили, земельну ділянку (земельні ділянки) із земельної ділянки загальною площею 0,2030 га з кадастровим номером :01:039:0317. Адже вказаним судовим рішенням припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 2030 кв.м з кадастровим номером :01:039:0317.

Апеляційний суд вважає безпідставними посилання суду першої інстанції при цьому на недотримання позивачем вимог ст.79-1, 86, 88, 186 ЗК України, ст.56 Закону України "Про землеустрій", оскільки в даній справі мова йде не про поділ чи об`єднання земельних ділянок, а про виділення земельної ділянки із спільної власності та припинення за особою, якій виділено земельну ділянку, права спільної власності.

При цьому, на думку апеляційного суду, не має жодного правового значення найменування технічної документації із землеустрою як такої щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, яка розроблена ФОП ОСОБА_9 та подана Державному кадастровому реєстратору для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Як зазначив представник позивача при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, позивач тричі переробляв технічну документацію за вказівками відповідача. А тому позивач не може нести відповідальність за наявні деякі недоліки у технічній документації із землеустрою, які, тим не менш, не впливають на наявність у позивача права зареєструвати своє право власності на виділену йому судовим рішенням земельну ділянку (земельні ділянки).

Суд першої інстанції зробив помилковий висновок про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0317 з набуттям відомостей про неї статусу архівних, що в свою чергу зробить неможливим оформлення спадщини гр. ОСОБА_7 у зв`язку з припиненням існування об`єкту цивільних прав :01:039:0317. Адже, як вже зазначено, в даній справі мова йде не про поділ чи об`єднання земельних ділянок, а про виділення земельної ділянки із спільної власності та припинення за особою, якій виділено земельну ділянку, права спільної власності. А тому після виділення позивачу земельної ділянки (земельних ділянок) державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0317 не скасовується, а залишається чинною, змінюється лише її розмір. Отже, не відповідає дійсності висновок суду першої інстанції про неможливість у подальшому оформлення спадщини гр. ОСОБА_7 . Тим більше, як правильно зазначено в апеляційній скарзі, питання про можливість чи неможливість оформлення права на спадщину не входить у компетенцію кадастрового реєстратора.

Також, у справі встановлено, що не відповідає дійсності посилання суду першої інстанції на те, що в технічній документації із землеустрою відсутні акти приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу. Адже державним реєстратором встановлено, що технічна документація містить акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу. Вказане підтверджується і співвідповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області у його відзиві від 02.05.2022 року.

Також, суд апеляційної інстанції враховує й те, що із 7-ми земельних ділянок, виділених позивачу, 5 з них виділені у власність в натурі одному позивачу, як власнику квартири АДРЕСА_1 , що позбавляє необхідності, як зазначив суд першої інстанції, згоди або відповідних рішень чи дій інших співвласників.

Щодо решти 2-х земельних ділянок, які виділені ОСОБА_1 в спільне користування з іншими особами, слід зазначити таке.

Одна з них (по периметру гаражів) площею 22,0 кв.м виділена в спільне користування власників квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 ) і квартири АДРЕСА_3 ( ОСОБА_6 ). Щодо неї прийнято оскаржуване рішення № РВ-021 від 23.06.2021 на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021. При цьому ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції повністю підтримав позов ОСОБА_1 та вважає, що він має бути задоволений. Інший співвласник квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 при розгляді цієї справи також позовні вимоги визнала повністю.

Друга з них, а саме земельна ділянка площею 260 кв.м, виділена в спільне користування власників всіх квартир будинку, у тому числі власника квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 ). Щодо неї прийнято оскаржуване рішення № РВ-021 від 23.06.2021 на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021.

При апеляційному розгляді справи треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зазначили, що у випадку збереження земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0317 вони не заперечують проти позову, адже й самі наразі звернулися до суду з позовом про виділ своєї частки земельної ділянки з земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0317.

Що ж до третьої особи ОСОБА_7 , то апеляційний суд враховує, що при виділенні судовим рішенням позивачу земельної ділянки із спільної власності вказана третя особа не значився в якості співвідповідача, адже до того часу (08.08.2019 року) вже продав свою квартиру АДРЕСА_7 ОСОБА_5 , про що останній і підтвердив при апеляційному розгляді справи.

Враховуючи наведене, право позивача на державну реєстрацію права власності на виділену йому судовим рішенням земельну ділянку, апеляційний суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині реєстрації вказаних двох земельних ділянок, які виділені ОСОБА_1 в спільне користування з іншими особами.

Висновки суду апеляційної інстанції

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції, на підставі ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування рішень Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру№ РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021 слід скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

А саме слід визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо земельної ділянки площею 20 кв.м, яка розташована під гаражем, прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо земельної ділянки площею 51 кв.м, яка має прямокутну форму, прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо земельної ділянки площею 25 кв.м, яка має прямокутну форму, прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо земельної ділянки площею 125 кв.м, прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо земельної ділянки площею 150 кв.м, прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо частини земельної ділянки (по периметру гаражів) площею 22,0 кв.м, яка виділена в спільне користування власників квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 ) і квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_6 ), прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021 щодо частини земельної ділянки площею 260 кв.м, яка виділена в спільне користування власників всіх квартир будинку, у тому числі власника квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_1 ), прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021 року, реєстраційний номер ЗВ-021.

Також слід зобов`язати Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксану Олександрівну на підставі поданих ОСОБА_1 заяв від 14.06.2021 року: реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021 зареєструвати в Державному земельному кадастрі вказані 7 (сім) земельних ділянок, щодо яких розроблений проект землеустрою, який поданий разом із зазначеними заявами ОСОБА_1 від 14.06.2021 року вказаному Державному кадастровому реєстратору ОСОБА_8 шляхом присвоєння нових кадастрових номерів.

В іншій частині це ж рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України:

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1);

--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

При поданні позову та апеляційної скарги позивач, як інвалід другої групи, був звільнений від сплати судового збору. Натомість він поніс судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн. На думку апеляційного суду слід вважати, що позовні вимоги і, відповідно, апеляційну скаргу задоволено на 50%. Виходячи з наведеного, з відповідача Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на правову допомогу в розмірі 5 250,00 грн.

Керуючись ч.1 ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2023 рокув частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання протиправними та скасування рішень Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру№ РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021, № РВ-021 від 23.06.2021 скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021;

Рішення № РВ-021 від 23.06.2021.

Зобов`язати Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксану Олександрівну на підставі поданих ОСОБА_1 заяв від 14.06.2021 року: реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021, реєстраційний номер ЗВ-021 зареєструвати в Державному земельному кадастрі вказані 7 (сім) земельних ділянок, щодо яких розроблений проект землеустрою, який поданий разом із зазначеними заявами ОСОБА_1 від 14.06.2021 року вказаному Державному кадастровому реєстратору ОСОБА_8 шляхом присвоєння нових кадастрових номерів.

В іншій частині це ж рішення залишити без змін.

Стягнути з Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Каленюк Оксани Олександрівни на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 5 250,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 19 квітня 2023 року.

Головуючий Майданік В.В.

Судді: Вейтас І.В.

Ковальчук Н.М.