Справа №716/642/23
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

21.04.2023 року суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Заставнівської міської ради Чернівецької області про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Павчука С.І., звернувся до Заставнівського районного суду із заявою визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, а саме просить суд визнати його бабусю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, встановити над нею опіку призначивши його її опікуном.

Вивчивши матеріали заяви, судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України з врахуванням наступних підстав.

Предметом заяви є визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV цього кодексу (Окреме провадження).

Формою звернення заінтересованої особи для відкриття провадження у справі окремого провадження є заява і для кожної категорії справ спеціальними нормами ЦПК України визначено реквізити відповідної заяви, а недотримання передбачених реквізитів має наслідком застосування загальних положень, передбачених ЦПК України.

З огляду на викладене, заява про визнання фізичної особи недієздатною має відповідати як загальним вимогам, передбаченим ст.175 ЦПК України, так і змісту та формі заяви, передбаченим ст.297 ЦПК України.

Зокрема, ч.1 ст. 297 ЦПК України встановлено такі вимоги до змісту заяви: у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Частиною 1 статті 299 ЦПК України передбачено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими заявник ОСОБА_1 обґрунтовує свою вимогу про призначення його опікуном над ОСОБА_2 , зокрема, його можливість бути опікуном, з огляду на те, що за змістом ч.ч.2,4 ст.63 ЦК України піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, з урахуванням особистих стосунків між нею та підопічним, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно положень п.п.1,2 ч.1 ст.64 ЦПК України піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав (якщо ці права не були поновлені), поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує піклування.

Разом з тим, згідно п.3.2 «Правил опіки та піклування», затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88 (далі - Правила опіки та піклування), піклувальниками не можуть бути особи, які: визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, всупереч вказаним нормам, заявником не обґрунтовано, як проходячи службу в ЗСУ у випадку призначення його опікуном зможе виконувати свої обов`язки піклувальника.

Крім того, суд звертає увагу на те, що як вбачається із довідки виданої Заставінською міською радою за №42/0323 від 06.03.2023 року ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, як вбачається із копії паспорта ОСОБА_1 , долученого до заяви , його місце реєстрації є АДРЕСА_2 .

На підтвердження фактичного місця реєстрації заявника необхідно суду надати докази його реєстрації ( копію домової книги).

Заявник не дотримався вимог п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, яка передбачає зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Заявник в резолютивній частині заяви зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Як встановлено з матеріалів поданої заяви, ОСОБА_1 просить, окрім визнання недієздатною ОСОБА_2 , за що не передбачена сплата судового збору, оскільки таки вимога відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст.299 ЦПК України, просить ще про встановлення опіку, а також просить призначити його опікуном ОСОБА_2 , що не підпадає під вимоги ч.2 ст.299 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

В порушення зазначених вимог процесуального закону, заявником ОСОБА_1 до заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону, а зміст вимог заяви не містить усіх посилань на підстави для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Згідно п.11 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року розміри ставок судового збору визначаються з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду. При цьому ставки судового збору також визначаються розміром мінімальної заробітної плати, встановленої у році, коли позовну заяву, іншу заяву і скаргу було подано до суду.

Суд наголошує, що за змістом цієї норми Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, і такі витрати відносяться на рахунок держави.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08.07.2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01.11.2011 року. При цьому з 15.12.2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за заяву у справах окремого провадження визначено ставку судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX від 03.11.2022 року, який набрав чинності з 01.01.2023 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 року становить 2684 гривень.

Отже, враховуючи характер заяви, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги в частині встановлення опікуна та призначення його опікуном у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підтвердження сплати судового збору до суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору, оскільки відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.185 ЦК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і177цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При зазначених недоліках, позовна заява не може бути прийнята до провадження суду і підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись 175,177,185,187,353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Заставнівської міської ради Чернівецької області про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - залишити без руху.

Повідомити позивача (його представника) про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сірик І.С.