Справа № 216/6892/21
Провадження № 2/216/511/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2023 року місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,
за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), -
29 жовтня 2021 року представник публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу).
Позовна заява мотивована тим, що 27 квітня 2020 року між ОСОБА_1 таПАТ «НАСК «Оранта» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 179776105), за яким забезпечено цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
01 грудня 2020 року на вул. Петра Калнишевського в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Mercedes-Benz C-450», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2020, останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Представник позивача Дудуц О.В. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до полісу № 179776105 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 27.04.2020, ОСОБА_5 у ПАТ «НАСК «Оранта» було застраховано автомобіль «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.6).
Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2020, яка набрала законної сили 12.12.2020, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та встановлено, що 01 грудня 2020 року о 00:00 год по вул. Петра Калнишевського, 15 в м. Кривому Розі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не переконався в безпечності своїх дій, не стежив за дорожньою обстановкою, не звернувся за допомогою до інших осіб та допустив наїзд на автомобіль «Mercedes-Benz», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 залишив місце пригоди до якої був причетний, чим своїми діями порушив п.п. 10.9, 2.3б, 2.10а, 2.10д Правил дорожнього руху України (а.с.10-11).
07 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» з повідомленням про ДТП, яке сталося 01.12.2020 за участю ОСОБА_1 , після чого 11.12.2020 звернулась з заявою про страхове відшкодування (а.с.12, 13).
Нормою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідновимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст.ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі №461/2217/19.
17 березня 2021 року позивач звертався до відповідача з регресною вимогою, однак останнім не було її виконано (а.с.43).
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до абз. в п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
При цьому, суд враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем правомірних вимог позивача щодо сплати в порядку регресу страхового відшкодування, суд вважає вимоги позивача правомірними, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 12, 13, 77, 80, 89, 133, 137, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, суд -
Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» судовий збір в розмірі 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», , місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7Д;

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В.Онопченко