2/465/1619/23
РІШЕННЯ

Іменем України

10.07.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Марків Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Мучинської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та витрат на проведення експертизи,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та витрат на проведення експертизи.

Обґрунтовуючи позов покликається на те, що 02 березня 2020 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем TOYOTTA COROLLA д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу. Оскільки майнова відповідальність ОСОБА_2 , була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА» позивач звернувся із заявою про виплату суми страхового відшкодування. Розмір майнової шкоди згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження складає 35458,47 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 54374,45 грн. Страхова компанія виплатила позивачу лише 10327,39 грн., у зв`язку з чим з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» необхідно стягнути недоплачене страхове відшкодування у розмірі 25131,08 грн. Крім цього, зазначає, що з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути 18915,98 грн., відшкодування майнової шкоди, що є різницею між страховою виплатою та витратами, необхідними для відновлювального ремонту автомобіля та 1850,00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження.

Враховуючи вищевикладене, просить суд: - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування в розмірі 25 131,08 грн.; - стягнути зі ОСОБА_2 відшкодування майнової шкоди, що є різницею між страховою виплатою та витратами, необхідними для відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 18915,98 грн.; - стягнути зі ОСОБА_2 витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1850,00 грн.; - вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема стягнення з відповідачів судового збору в сумі 840,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» подав до суду відзив, у якому позовні вимоги заперечив. Вказав, що звітом №2914 про оцінку автомобіля від 24.03.2020 визначено обґрунтований матеріальний збиток з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 на дату ДТП 02.03.2020 у розмірі 10379,29 грн., без урахування ПД. Оскільки позивачем не було надано доказів оплати проведеного ремонту, страхове відшкодування було зменшено на суму податку на додану вартість. Таким чином, відповідачем вже сплачено позивачу страхове відшкодування відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому, наданий позивачем висновок №94 від 04.05.2020 є неналежним, недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогами ст.ст.77-79 ЦПК України, а також, складений не на дату заподіяння збитків, а на дату повторного обстеження 03.05.2020. Просить відмовити у задоволенні позову, одночасно врахувавши, що позивачем не надано доказів на понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в означеному розмірі.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення на позовну заяву, у яких зазначив про недоведеність позивачем понесення ним реальних збитків, у результаті вказаного ДТП. Вказує, дорожньо-транспортна пригода мала місце 02.03.2020, а тому очевидним є, що автомобіль позивача на теперішній час є відремонтований. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано суду жодного документу, який би підтверджував вартість здійсненого ремонту автомобіля. Зазначив, що висновок експерта №СЕ-19/114-23/1496-АВ від 20.02.2023 відповідає вимогам чинного законодавства та відображає реальні збитки, спричинені майну позивача внаслідок ДТП. Також, представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., оскільки заявлений позивачем, оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірний зі складістю справи та виконаною адвокатом роботою.

Ухвалою суду від 07.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

15.07.2021 судом постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 24.11.2021 призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 22.06.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого шляхом скерування судової повістки про виклик до суду SMS-повідомленням на контактний номер телефону представник позивача, який міститься в матеріалах справи, яке нею отримано, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення від 30.06.2023 року, а також шляхом скерування судової повістки про виклик до суду на електронну адресу представника позивача, яка міститься в матеріалах справи, яка нею отримана, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 30.06.2023 року. Разом з тим, позивач та його представник причин неявки суду не повідомили, жодних клопотань від позивача та його представника до суду не надходило.

Представник відповідача ПАТ "СК "Уніка" в судове засідання не з`явився, хоча й належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення такого.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,розгляд справипроведено судомза відсутностіосіб,які берутьучасть у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 02 березня 2020 року о 12 годині 48 хвилин по вул. В. Великого, 18 у м. Львові ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом TOYOTTA COROLLA д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби.

Позивач є власником автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 26 березня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього штраф в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №8833101 02.02.2019 в ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА». Ліміт відповідальності за полісом, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000,00 грн., майну 100 000,00 грн., франшиза 0 грн.

Про факт ДТП 03 березня 2020 року позивач повідомив страхову компанію ПрАТ Страхова компанія «УНІКА».

ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснила організацію проведення оцінки збитків майна позивача суб`єктом оціночної діяльності ТзОВ «СЗУ Україна», за результатами чого підготовлено Звіт про оцінку автомобіля №2914 від 24.03.2020, на дату ДТП 02.03.2020, сума збитків згідно з яким: 11532,34 грн. з урахуванням ПДВ, 10379,29 грн. без урахування ПДВ.

Відповідно до платіжного доручення №144788 від 01.04.2020 на рахунок позивача ОСОБА_1 від ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» перераховано в рахунок страхового відшкодування 10379, 29 грн.

Звертаючись з позовом, позивач покликається, що сума страхового відшкодування, виплачена йому страховою компанією, є недостатньою для відновлення автомобіля, сума страхового відшкодування є значно заниженою, оскільки відшкодування виплачене на підставі Звіту з визначення вартості збитку, складеного на замовлення страхової компанії, а вартість завданих позивачу збитків є значно вищою.

З цих підстав, позивачем було замовлено незалежну оцінку, яка виконана 04.05.2020 судовим експертом Вербовим В.В. за №94. За результатами проведення автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 на момент дослідження становить 54374,45 грн., вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 на момент дослідження становить 35458,47 грн., ринкова вартість автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 в цінах на 02.03.2020 становить 1 344 166,37 грн.

Крім цього, у матеріалах справи наявний висновок експертного дослідження №СЕ-19/114-23/1496-АВ від 20.02.2023 за результатами судової автотоварознавчої експертизи. Експертне дослідження проведено на підставі ухвали суду від 24.11.2021 судовим експертом Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Яровим О.Д. Згідно з висновком експерта, ринкова вартість автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 станом на 02.03.2020 становить 1 133 834,53 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 станом на 02.03.2020 складає 17243,34 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 станом на 02.03.2020 становить 13831,16 грн.

Відтак, у справі наявні три висновки експертних досліджень про вартість матеріальних збитків автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 , завданих внаслідок ДТП, яка мала місце 02.03.2020.

Оцінюючи наведені висновки з точки зору їх належності та допустимості в процесі доказування у даній справі, суд враховує таке.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ч.1 ст.106 ЦПК України).

За правилами ст. 31.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Згідно зі ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» передбачено, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

Враховуючи п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», суд обирає серед наданих варіантів той, який більш реальний та об`єктивний, не суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Вбачається, що страхова компанія здійснила відшкодування на підставі ремонтної калькуляції №2914, яку склала самостійно. Оцінка збитків надана станом на дату обстеження 02.03.2020. Дані про попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України у Звіті відсутні.

Висновок №94 від 04.05.2020, за результатами проведення автотоварознавчої експертизискладений судовим експертом Вербовим В.В.., який діє на підставі свідоцтва №467 від 01.06.2001, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України. Оцінка збитків надана станом на дату обстеження 03.05.2020. За змістом висновку, експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України.

З огляду на наведене, суд не бере до уваги Звіт про оцінку автомобіля №2914 та висновок експерта №94 як належні докази по справі.

При цьому, суд вбачає, що саме висновок судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/114-23/1496-АВ від 20.02.2023 об`єктивно визначає вартість пошкоджень автомобіля BMW 640 д.н.з. НОМЕР_2 , є повним, чітким, послідовним, не містить розбіжностей, проведений за точною ідентифікацією автомобіля позивача, узгоджується з іншими матеріалами справи, складений судовим експертом згідно з вимогами ст.106 ЦПК України, містить попередження експерта про кримінальну відповідальність та відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/114-23/1496-АВ від 20.02.2023, розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику майна внаслідок ДТП становить 13831,16 грн., що не перевищує ліміту відповідальності згідно поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1192 ЦК передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За змістом статті 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно зі статтею 9.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс 18).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постановах від 30 жовтня 2019 року у справі №753/19288/14-ц, від 02 червня 2022 року у справі №638/10072/17, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду вказав, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

З огляду на обставини цієї справи, доцільним є визначення розміру збитків, згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/114-23/1496-АВ від 20.02.2023, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №753/19288/14-ц.

Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача, не обґрунтував та не вказав обставин відповідно до яких висновок судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/114-23/1496-АВ від 20.02.2023 не відповідає чинному законодавству, містить неточності тощо. За переконанням суду, висновок судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/114-23/1496-АВ від 20.02.2023 є належним доказом на підтвердження розміру матеріального збитку, а отже приймається судом до уваги як доказ на підтвердження розміру завданих збитків.

Як встановлено судом, ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 10379,29 грн. Отже, ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» повинна виплатити позивачу суму страхового відшкодування, за мінусом виплаченої відповідачем частини в розмірі 10379,29 грн., що складає 3451,87 грн. (13831,16 грн 10379,29 грн.).

Враховуючи те, що страхова компанія не спростувала висновку експертного дослідження №СЕ-19/114-23/1496-АВ від 20.02.2023 про визначення вартості матеріального збитку, суд вважає, що сума у розмірі 3451,87 грн. не є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що стягується із винної особи, а є розміром недоплаченого страхового відшкодування та підлягає стягненню із страховика в межах ліміту його відповідальності.

Таким чином, виходячи з усіх заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, підлягають задоволенню частково і слід стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 3451,87 грн.

За наведених підстав, позов в частині вимог, пред`явлених до ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь витрат, понесених на проведення експертного дослідження до звернення до суду у розмірі 1850,00 грн. то така задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Таким чином ЦПК України, встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою позивача до звернення до суду з позовом, у висновку відсутні дані, що висновок підготовлений для подання його до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а.

Окрім цього, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір про надання правової допомоги від 18 травня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Гавриченко Ж.В., акт про прийняття-передачі наданих послуг від 14.07.2020 року, відповідно до якого вартість послуг становить 10000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера №00002 від 14.07.2020 року

Згідно з приписами ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витратпокладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача будь-яких доказів на доведення неспівмірності понесених позивачем витрат не подав.

Суд, розглядаючи питання про визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому дійшов висновків про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 752,09 грн., виходячи з наступного розрахунку (3451,87 грн./45897,06 грн.)х10000,00 грн.).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також необхідно стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 63,18 грн. (3451,87грн./45897,06 грн.)х840,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та витрат на проведення експертизи задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 3451 (три тисячі чотириста п`ятдесят одна) гривня 87 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 63 (шістдесят три) гривні 18 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 752 (сімсот п`ятдесят одна) гривня 09 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Марків Ю.С.