12 липня 2023 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретарі судових засідань Добровчан К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рівне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс», про стягнення заробітної плати і середньої заробітної плати за затримку виплати розрахункових,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» на її користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 32 137,89 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 57 589,68 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що до 12 жовтня 2021 року вона працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» оператором диспетчерської служби, звільнена 12 жовтня 2021 року наказом № 437-3В від 24.09.2021 року. На момент звільнення товариство заборгувало їй заробітну плату в сумі 34 978 грн. 99 коп. За період від звільнення їй перераховано 05 травня 2022 року 985,10 грн., 13 травня 2022 року - 709,30 грн., 03 червня 2022 року - 1 146,70 грн. Заборгованість із заробітної плати на сьогодні склала 32 137,89 грн. Позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу заборгованість із заробітної плати в розмірі 32 137,89 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку, що становить 57 589 грн. 68 коп.
Ухвалою суду від 12.06.2023 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
У судове засідання позивач не з`явилася. У заяві від 12.07.2023 року представник позивача просила розгляд справи провести за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечила.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, пояснень чи заперечень на позов не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК Українив заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлено таке.
Згідно з копією наказу № 437-3В від 24.09.2021 про припинення трудового договору (контракту) позивач 12 жовтня 2021 року була звільнена з посади оператором диспетчерської служби у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» згідно з п.1 ст.40 КЗпП України.
Разом з наказом про припинення трудового договору відповідачем позивачеві було надано письмове повідомлення про нараховані суми, належні позивачеві при звільненні, де зазначено борг 34 978 грн. 99 коп.
За період від звільнення позивачу було перераховано відповідачем 05 травня 2022 року 985,10 грн., 13 травня 2022 року - 709,30 грн., 03 червня 2022 року - 1 146,70 грн., що стверджується випискою з банківського карткового рахунку.
Тобто борг по виплаті становить (34 978,99-985,10-709,30-1146,70)=32 137 грн. 89 коп.
Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працюУкраїни та стаття 1 Закон України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена як правило грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.
Статтею 115 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
За змістом ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу
Дії відповідача порушують статтю 116 Кодексу законів про працю України, оскільки при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум.
Однак, в день звільнення позивача 12 жовтня 2021 року відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням частині 1 статті 116 Кодексу законів про працю України. Доказів зворотнього відповідачем суду не подано.
Отже, вимога позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 32 137 грн. 89 коп. підлягає задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає таке.
Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Норма даної статті спрямована на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.
Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.
Відповідно до ст.117 КзПП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Згідно із п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з отриманням вимог законодавства.
Відповідно роз`ясненням, які містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Відтак, з відповідача на користь позивача належить стягнути 57 589 грн. 68 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку та інших обов`язкових платежів (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року).
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,274,275,279,352,354,430 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс», про стягнення середньої заробітної плати за затримку виплати розрахункових задовольнити.
Стягнути з ТОВ «Прикарпатзахідтранс» на користь ОСОБА_1 не виплачену заробітну плату при звільненні в сумі 32 137 грн. 89 коп., з утриманням з цієї суми обов"язкових податків та зборів.
Стягнути з ТОВ «Прикарпатзахідтранс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 57 589 грн. 68 коп. з утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів.
Стягнути з ТОВ «Прикарпатзахідтранс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Допустити негайне виконання рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складене 12.07.2023 р.
Суддя Н.Г. Кучина