Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-5641/07
Номер провадження 6/711/96/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» про заміну сторони у справа та виконавчих листах (щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ),

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулось до суду із заявою, в якій просить замінити сторону (позивача, стягувача) у справі №2-5641/07 під час примусового виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.12.2007 року по справі №2-5671/07, котре набрало законної сили, та у виконавчих листах виданих на виконання такого рішення суду, Кредитну спілку «Федерація» на правонаступника ТзОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Вказана заява прийнята та призначена до судового розгляду.

У судове засідання представник заявника не з`явився, хоча повідомлявся судом про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. У п. 3 прохальної частини заяви від 05.05.23 просить проводити розгляд справи без участі представника заявника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

У судове засідання представник первісного стягувача КС «ФЕДЕРАЦІЯ» та боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явилися, хоча судом повідомлялися про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження/боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тож, суд, враховуючи відсутність відомостей про поважність причин неявки зазначених вище учасників справи, які повідомлялися судом у встановленому законом порядку про день, час, місце судового розгляду справи, ухвалив про проведення розгляду справи на підставі письмових доказів, що містяться у матеріалах справи. Неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питань, пов`язаних із виконанням судового рішення.

Крім того, питання про заміну сторони у справі та виконавчому листі розглянуте без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Враховуючи думку представника заявника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2007 у справі №2-5641/07 задоволено позовні вимоги КС «ФЕДЕРАЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 : розірвано договори кредиту №Б40/00135 від 07.11.2005, який укладений між КС «ФЕДЕРАЦІЯ» та ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь КС «ФЕДЕРАЦІЯ» борг за договором кредиту та договором поруки у сумі 16830 грн.40 коп.; стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь КС «ФЕДЕРАЦІЯ» судові витрати у сумі 248 грн.30 коп.

На час вирішення заяви ТОВ «Компанія НІКО-ТАЙС», цивільна справа №2-5641/07 Придніпровським районним судом м. Черкаси знищена за терміном зберігання на підставі Переліку судових справ і документів, що утворюються у діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого Наказом ДСАУ №22 від 11.02.2020, про що свідчить лист завідуючого архівом суду від 17.05.2023 № 1.7./83/23-Вих/2-5641/07. В архіві суду зберігається лише оригінал вказаного вище судового рішення від 27.12.2007.

На виконання вказаного вище судового рішення у цій справі, яке набрало законної сили 06.01.2008, - 10.01.2008 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ФЕДЕРАЦІЯ» боргу за договором кредиту та договору поруки у сумі 16830.40 грн. Зазначено строк пред`явлення даного виконавчого листа до виконання 06.01.2011, про що свідчить виконавчий лист, копія якого долучена до справи.

Крім того, за даними виконавчого листа вбачається, що державним виконавцем цей виконавчий документ повернутий 25.07.2011, відповідно до п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на той час).

Відповідно до інформації з ЄДРПОУ, Кредитна спілка «ФЕДЕРАЦІЯ» (код 33209572) знаходиться у стані припинення з 23.02.2021, причина: внесення СР про визнання ЮО банкрутом.

З матеріалів справи також вбачається, що 22.03.2023 між КС «ФЕДЕРАЦІЯ» та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» укладено договір №22-03-2023/4 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості, відповідно до умов якого метою даного Договору є оформлення результатів купівлі-продажу майнових прав банкрута Кредитної спілки «ФЕДЕРАЦІЯ» на відкритих електронних торгах (аукціоні) у відповідності до чинного законодавства України, результати котрого оформлено Протоколом про результати електронного аукціону №BRD001-UA-615 від 13.03.2023 (оператор, через електронний майданчик якого Покупцем подано пропозицію ТОВ «Е-Тендер» (п.п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2. договору визначено, що у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець продає Покупцю, а Покупець придбаває (набуває) права вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що іменуються надалі Боржник, щодо виконання грошового зобов`язання, зокрема та не обмежуючись, у розмірі 17078 грн. 70 коп., набутих Продавцем та належних останньому на підставі договору кредиту №Б40/АЦ-00135 від 07 листопада 2005 року, договору поруки №Б40-АЦ-00135 від 07 листопада 2005 року та рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 27 грудня 2007 року по справі №2-5641/07, котре набрало законної сили, та існує (винесене) у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням Боржниками грошового зобов`язання на підставі договору кредиту №Б40/АЦ-00135 від 07 листопада 2005 року та договору поруки №Б40-АЦ-00135 від 07 листопада 2005 року.

Згідно з п.п. 1.3., 1.7. Договору на умовах даного Договору та на підставі протоколу про результати електронного аукціону №BRD001-UA-615 від 13.03.2023, Продавець зобов`язується передати Покупцю, за відповідним актом право вимоги до Боржника (дебіторська заборгованість) на підставі договору кредиту №Б40/АЦ-00135 від 07 листопада 2005 року, договору поруки №Б40-АЦ-00135 від 07 листопада 2005 року та рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 27.12.2007 по справі №2-45641/07, котре набрало законної сили, та існує (винесене) у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням Боржниками грошового зобов`язання на підставі договору кредиту №Б40/АЦ-00135 від 07.11.2005 року, договору поруки №Б40-АЦ-00135 від 07.11 2005 року на суму 17078 грн. 70 коп. За результатами укладення/підписання даного Договору, Покупець наділяється всіма правами Продавця, що випливають із договору кредиту №Б40/АЦ-00135 від 07 листопада 2005 року, договору поруки №Б40-АЦ-00135 від 07 листопада 2005 рокута рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 27.12.2007 по справі №2-5641/07, котре набрало законної сили, а також у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням Боржниками грошових зобов`язаннь на підставі договору кредиту №Б40/АЦ-00135 від 07 листопада 2005 року, договору поруки №Б40-АЦ-00135 від 07 листопада 2005 року та рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 14.11.2007 по справі №2-4372/07, котре набрало законної сили.

Відповідно до акту приймання-передачі права вимоги (приймання-передавання документів, що підтверджують право вимоги) згідно з договором №22-03-2023/4 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 22.03.2023, КС «ФЕДЕРАЦІЯ» передано ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 обумовленого зобов`язання, зокрема і оригінали виконавчого листа по справі №2-5641/07 та оригінал листа Смілянького МУЮ ГУЮ у Черкаській області від 26.07.2011 №5312, разом із постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.07.2011 по виконавчому провадженню №23648797.

За відомостями, що містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження, станом на дату розгляду даної справи у органах ДВС/приватних виконавців, на виконанні не перебували і не перебувають виконавчі провадження, де стягувачем є КС «ФЕДЕРАЦІЯ» (ідентифікаційний код - 33209572), боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Також суд звертає увагу, що відповідно до протоколу аукціону №BRD001-UA-615 від 13.03.2023, договору купівлі-продажу права вимоги №22-03-2023/4 від 22.03.2023, акту приймання-передачі права вимоги від 22.03.2023, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» придбало право вимоги до боржника (дебіторська заборгованість), яка виникла на підставі рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 27.12.2007 по справі №2-5641/07.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Статтею 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як передбачено статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи з норм чинного законодавства, зокрема, пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті, правонаступництво можливе на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

До того ж, виходячи зі змісту процесуального законодавства, - процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу чи групи доказів.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (виконавчого листа), тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/3411/14, відповідно до частини першої статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Положення про процесуальне правонаступництво та про заміну сторони виконавчого провадження, які наведені у Цивільному процесуальному кодексі України (статті 55 та 442 цього Кодексу відповідно) та застосовувалися Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27.11.2019 у справі № 496/2685/13-ц, не відрізняються за своїм змістом від приписів ГПК України і передбачають підстави та умови заміни особи у правовідносинах, у яких виник спір, та наслідки вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (п.6.3 постанови).

Також відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (п. 6.4 постанови).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі "Моргуненко проти України" від 06.09.2007 (заява № 43382/02) вказується таке: "Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. "Естіма Джордж проти Португалії" (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21.04.1998, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13.06.2006)." (п. 6.5 постанови).

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає у поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю (п.6.6. постанови).

Водночас, відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Така позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі № 910/10031/13 від 25.06.2019.

За результатами вирішення заяви, суд вбачає наявність підстав зі встановлених у ході судового розгляду обставин, які вказують на необхідність заміни сторони (позивача) у справі № 2-5641/07 за позовом Кредитної спілки «ФЕДЕРАЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до ст. 55 ЦПК України, а саме, - Кредитної спілки «ФЕДЕРАЦІЯ» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», у зв`язку з тим, що б новий учасник справи мав можливість користуватися процесуальними правами та виконувати відповідні обов`язки, які передбачені ЦПК України, зокрема вирішити ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів (зокрема, - знайомитися із матеріалами справи №2-5641/07, мати право на оскарження судових рішень, подавати заяви з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення у справі №2-5641/07 тощо).

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, у межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.ч. 1, 2, 6 ст.12 Закону).

При цьому, станом на час видачі виконавчого листа 10.01.2008 діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження», який втратив чинність 05.01.2017. За нормами цього Закону, у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. (частина четверта статті 11 у редакції Закону N 327-IV (327-15) від 28.11.2002).

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1, п. 1, 2 ч. 2 ст. 21 цього Закону, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років (пункт 1 частини першої статті 21 із змінами, внесеними згідно із Законом N 327-IV (327-15) від 28.11.2002). Для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень встановлюються строки - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення. Для виконання рішень господарських судів встановлюються строки з наступного дня після набрання рішенням законної сили (пункт 2 частини другої статті 21 із змінами, внесеними згідно із Законом N 327-IV (327-15) від 28.11.2002).

Слід звернути увагу заявника на те, що із заявою про заміну сторони, зокрема у виконавчому листі № 2-5641/07, він звернувся до суду лише 05.05.2023, тобто після закінчення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, враховуючи те, що безпосередньо у самому виконавчому листі, копія якого додана до заяви, а оригінал наявний у заявника, зазначено строк пред`явлення його до виконання 06.01.2011.

Також як зазначалось вище, 25.07.2011 державним виконавцем Смілчянського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції виконавчий лист Придніпровського районного суду м.Черкаси від № 2-5641/07 від 10.01.2008 повернуто стягувачу, на підставі п.5 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на час розгляду справи відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника не зареєстровано.

Так, відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо у межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом про виконавче провадження (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону). Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) у цьому контексті є отримання виконання судового рішення у межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Вказана позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10.

Тобто, з викладеного слідує, що за відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, немає і підстав для процесуального правонаступництва.

За результатами розгляду заяви, судом встановлено, що заявник одночасно із поданням цієї заяви не заявляв вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа №2-5641/07 до виконання у межах строку, визначеного законодавством про виконавче провадження (у редакції від 21.04.1999 та у редакції від 02.06.2016); не зазначив про поважність причин пропуску такого строку, враховуючи, що виконавчий документ у 2011 році був повернутий державним виконавцем стягувачу, більше на виконання не пред`являвся і на даний час оригінал виконавчого листа знаходиться у ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

З огляду на позицію ВП ВС від 08.02.2022, на думку суду, за відсутності одночасно поданої заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа №2-4372/07 до виконання та можливості, відповідно, враховуючи вимоги заявника, перевірити такі обставини, - відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про заміну сторони у виконавчому листі №2-4372/07, оскільки процесуальне правонаступництво щодо виконання виконавчого документу, виданого судом, допускається у разі, коли буде встановлено, що заявник (правонаступник) може повторно звернути виконавчий документ до виконання у строки звернення такого виконавчого документу до виконання.

Таким чином, на думку суду, заява ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про заміну сторони у справі та виконавчих листах підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 512 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 55, 258-261, 353, 354, 442 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити частково.

Замінити сторону (позивача) у справі №2-5641/07 за позовом Кредитної спілки «Федерація» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, - а саме, - Кредитної спілки «Федерація» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС».

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий: Р. В. Демчик