Справа № 570/4970/22
Номер провадження 2/570/400/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Гречки О.В.

відповідача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину. У зв`язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, позивачка не має бажання надалі проживати разом з відповідачем, то позивачка просить суд розірвати шлюб.

Позивачка подала суду заяву, згідно якої позов підтримує та просить справу розглядати без її участі.

У судовому засіданні в режимі телефонного зв`язку позов підтримала. Пояснила, що між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, вони протягом тривалого часу проживають окремо. Вони конфліктували, відповідач вчиняв щодо позивачки психологічне насильство. Відповідач не поділяє життєві цінності позивачки. Через зазначені обставини та окреслену поведінку відповідача у позивачки немає ні бажання, ні терпіння на те, щоб проживати разом з відповідачем. Просить не надавати строк на примирення, так як вона не бажає надалі проживати разом з відповідачем та терпіти психологічне насильство. Тому вона просить суд розірвати шлюб, оскільки шлюб суперечить її інтересам.

Відповідач позов не визнав. Пояснив, що він бажає зберегти сім`ю, не розуміє чому позивачка бажає розірвати шлюб. Вважає, що якщо він поспілкується з позивачкою, то вона відкличе позов про розірвання шлюбу. Хоча суду не зміг пояснити, чому він не вчиняв ніяких дій та встановлення контакту з позивачкою принаймі останні два місяці та як він практично буде втілювати бажання поспілкуватися з позивачкою. Небажання розірвати шлюб обґрунтовує можливістю зберегти сім`ю.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2013 року. Мають малолітню дитину.

Позивачка зазначила, а відповідач не надав чітких заперечить щодо того, що відповідач не поділяє життєві цінності позивачки, застосовував психологічне насильство щодо позивачки.

Сторони не проживають як сім`я тривалий час.

Сторони мають різні характери, різні погляди на життя; позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем.

В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Позивачка в категоричній формі заявила, що не бажає ні примирення, ні подальшого проживання з відповідачем. Позивачка не проявляє до відповідача ні симпатії, ні почуття любові.

В судовому засіданні не були здобуті докази того, що сторони проявляють турботу одне про одного; проявляють почуття любові та взаємоповаги; мають на меті спільно вирішувати ті чи інші проблемні ситуації; мають бажання підтримувати одне одного.

Пояснення відповідача щодо своєї незгоди на розірвання шлюбу ґрунтувалися на припущенні, що позивачка насправді має намір зберегти сім`ю.

Відповідач зазначив, що позивачка безпідставно звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що він має намір поспілкуватися з позивачкою і вона змінить своє рішення. Проте з часу подання позову до суду і до часу розгляду справи судом відповідач, принаймі останні два місяці, не спілкувався з позивачкою з приводу зазначеної ним позиції, не вчиняв ніяких дій для налагодження стосунків та не пояснив суду, які кроки ним будуть здійснені для налагодження діалогу з позивачкою. Суд вважає, що прохання відповідача про чергове перенесення слухання справи спрямоване на затягування процесу, заяви відповідача щодо діалогу з позивачкою не підкріплені практичними діями. Такі заяви також втрачають сенс на фоні того, що позивачка заявила про підтримання позову про розірвання шлюбу.

Отже, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам позивачки, суперечить інтересам дітей, що мають істотне значення.

А тому наявні підстави для задоволення заявленого позову.

Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідача на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивачки. Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.04.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 57.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 ; відбуває покарання у ДУ «Маневицька виправна колонія (№42), адреса: вул. Снітка, 25, смт. Маневичі Волинська область).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 22 квітня 2023 року.