Справа № 489/5027/20
Провадження №2/489/91/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Назаровою С.Д..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив.

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором у розмірі 27930,66 грн., оскільки остання не виконує зобов`язання за кредитним договором. Мотивуючи свої вимоги тим, що 15 травня 2009 року з ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою № 8721, та 07 червня 2013 року укладено додатковий договір №1 до основного договору № 8721 від 15.05.2009 року яким встановлено та надано кредит в сумі 16370, 00 грн. під 24 % річних на відповідний період дії платіжної картки. Платіжну картку відповідачкою отримано 21.06.2013 року, за особистим підписом, строк дії якої закінчився 30.06.2019 року. Проте, ОСОБА_1 значний період порушує умови Кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за його користування та комісійні винагороди, порушує в односторонньому порядку умови Кредитного договору та діюче цивільне законодавство, тому утворилась заборгованість, що має відображення у розрахунку заборгованості, тому позивач змушений звернутись до суду.

Від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що 15.05.2009 між нею та ВАТ «Ощадбанк» було укладено Договір № 8721 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Їй було видано платіжну картку з терміном дії два роки. 07 червня 2013 року між нею та позивачем було укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 8721 від 15.05.2009, за умовами якого внесено зміни та доповнення до кредитного договору, зокрема, згідно п.п. 1.1.4 п.1.1 Розділу І Додаткового договору, банк встановлює кредит у сумі 16 370 грн., що встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, 14.06.2013 АТ «Державний ощадний банк України» видано кредитні кошти в сумі 14 053,29 грн. Тобто, позивачем нібито було надано їй кредит ще до початку дії платіжної картки та до дати дії самого кредиту згідно умов п. 1.1 розділу 1 Додаткової угоди № 1. При цьому, яким чином їй було надано кредит ще до моменту виникнення в неї такого права, позивачем не визначено. Зі змісту виписки з карткового рахунку вбачається, що зарахування заробітної плати на її рахунок розпочалося з 08.01.2014, саме з цієї дати пов`язаний рух коштів. Позивачем не надано жодних належних допустимих доказів, що підтверджували б отримання нею кредитних коштів, в тому числі і до моменту настання строку дії самого Договору. Розрахунок заборгованості та виписка по картковому рахунку, надані позивачем, не відповідають вимогам закону та не є такими, що підтверджують рух коштів та наявність заборгованості, розрахованої позивачем. Строк дії картки закінчився 21 червня 2015 року, останнє нарахування його заробітної плати відбулося 22 жовтня 2015 року, з того часу вона перестала користуватися карткою. З цього слідує, що позивач висуває вимогу щодо стягнення з неї сум заборгованості за процентами за користування кредитом та пені, що розраховані поза межами строку дії договору та позовної давності.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що відповідачу, на підставі договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою № 8721, було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 16375,00 грн. Вказану суму кредитного ліміту встановлено на підставі кредитної заявки клієнта, що є складовою анкети заяви від 15.09.2009. Тобто з цього часу відповідачка мала можливість користуватися кредитними коштами в межах вказаного ліміту. Картка по рахунку, на якому встановлено кредитний ліміт, неодноразово була пере випущена. На підставі Додаткового договору № 1 від 13.06.2013, відповідачці було відкрито поточний рахунок та встановлено кредит у сумі 16370,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на строк дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 24 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних. Внаслідок укладення Додаткового договору № 1 з відповідачкою, залишок заборгованості по кредиту в сумі 14053,29 грн. перенесено на дійсний рахунок, що й відображено у розрахунку заборгованості. Встановлений розмір кредитного ліміту за Додатковим договором № 1 не є додатковим (збільшеним на 16370,00 грн.) лімітом до встановленого раніше, а є тим же лімітом, який мігрував на новий рахунок клієнта. Строк дії картки було пролонговано до червня 2019 року включно, а отже, строк дії кредитування закінчився 30.06.2019 і саме з цієї дати починає відлік строку позовної давності до вимоги про стягнення тіла кредиту. Обов`язкові регулярні платежі по тілу кредиту договором не передбачені. Щодо строків позовної давності до вимог про стягнення процентів за користування кредитною лінією та комісії, зазначає, що кошти на погашення відсотків та комісії відповідачкою сплачувалися не в повному обсязі, однак регулярно та в межах строків позовної давності. Твердження відповідачки про невідповідність виписки по рахунку наданому розрахунку заборгованості, є помилковими.

Від відповідачки надійшли письмові пояснення, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Крім зазначеного у відзиві на позов, вказує, що позивачем було відкрито на її ім`я банківський рахунок за дебетово-кредитною схемою, тобто такою платіжною схемою, яка передбачає здійснення операцій з використання платіжної картки в межах залишку коштів, які обліковуються на картрахунку, а в разі їх недостатності на картрахунку за рахунок наданого банком кредиту. Таким чином, оскільки фактичною метою для користування відкритим на її ім`я картковим рахунком було отримання заробітної плати, дана платіжна картка в більшості випадків використовувалася нею з урахуванням перерахованих на неї коштів від роботодавця, тобто з використанням його дебетної частини. Позивачем не надано доказів того, що платіжні картки пере випускалися та пролонговувалися після закінчення попередньої з 22 червня 2016 року та/або укладення іншого Договору. Посилання позивача на те, що картковий рахунок було закрито лише 30 червня 2019 року не заслуговують на увагу, оскільки умови кредитного договору № 8721 від 15.09.2009 та Додаткового договору № 1 від 15.05.2019 передбачають порядок пере випуску платіжних карток після закінчення терміну дії лише за заявою клієнта, жодних умов відносно автоматичної пролонгації дії платіжних карток даними договорами не передбачено. Після закінчення строку дії картки з 22 червня 2016 року, нових платіжних карток вона не отримувала та договорів з позивачем не підписувала.

Ухвалою суду від 02.11.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 01.06.2021, витребувано докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

15 травня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі банк) та ОСОБА_1 (далі клієнт) укладено договір про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою № 8721 (далі Договір № 8721), відповідно до якого банк відкриває клієнту картковий рахунок № НОМЕР_1 у гривні для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього Договору та відкриває відновлювальну кредитну лінію за умовами: отримання клієнтом заробітної плати шляхом її зарахування на картрахунок; наявності Договору про надання послуг по зарахуванню заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством України, на карткові рахунки, укладеного між банком та організацією (п. 1.1., 1.2 Договору № 8721).

Згідно п. 7.1 Договору № 8721, банк відкриває клієнту кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 16375,00 грн. на умовах договору укладеного між банком та організацією. Сукупна вартість кредиту, вид і предмет кожної сукупної послуги та їх обслуговування визначені в додатках № 1 до цього Договору, що є невідємною його частиною. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії платіжної картки та на період, що необхідний для завершення рахунків згідно з цим Договором. При пере випуску платіжної картки кредитна лінія відновлюється.

Відповідно до п. 7.2 та 7.2.1, 7.2.2 Договору № 8721, за користування кредитом, клієнт зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених в цьому Договорі та додатком № 1 до нього. У разі якщо кредитна заборгованість існує менше двох звітних періодів, плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 20 % річних. В іншому випадку плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 26 % річних. Проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 36 % річних.

Згідно п.7.2.3 Договору № 8721, Проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману Клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до дня повернення Кредиту (його частини). При нарахуванні нарахуванні процентів день видачі Кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається.

П. 7.4 Договору № 8721, передбачає, що в забезпечення виконання зобов`язань по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування ним, клієнтом сплачується неустойка у вигляді пені у розмірі подвійної ставки НБУ.

07 червня 2013 року між Акціонерним товариством «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір №1 до основного договору № 8721 від 15.05.2009 року (далі Додатковий договір № 1), відповідно до умов якого банк відкриває клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний» та надає клієнту платіжну картку «Maestro 0 грн.».

Згідно п. 1.1.4 Додаткового договору № 1, банк встановлює клієнту кредит у сумі 16370,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних.

Відповідно до п.7.5 Договору № 8721 та п.3.3 Додаткового договору № 1, передбачено обов`язок клієнта погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі, а також обов`язок щомісячно отримувати виписку по картрахунку, відповідно до п.6.1.7, та сплачувати проценти за користування кредитом на підставі цієї виписки, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним, згідно з п.6.1.2. В разі порушення терміну погашення кредиту Клієнт сплачує в касу банку пеню в розмірі, що вказаний в п.7.4, від суми прострочених платежів за кожний день прострочення.

На виконання договору ОСОБА_1 отримала на поточний рахунок кредит у сумі 16 370,00 грн., за який щомісячно мала сплачувати проценти за користування кредитом шляхом погашення боргу при надходженні коштів на картковий рахунок. Однак, через відсутність надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 щомісячна плата за обслуговування кредиту сплачена не була, через, що виникла прострочена заборгованість, яка не повернута, що підтверджується випискою по картковому рахунку та розрахунком заборгованості.

За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 17.08.2020 року складає 27 930,66 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом 16 366,20 грн.; сума заборгованості за процентами 6728,22 грн.; комісія РКО 14,00 грн., пеня 2921,27 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості 859,96 грн.; сума втрат від інфляції 1041,01 грн.

З виписки по картковому рахунку відповідачки, станом на 17.08.2020, сума заборгованості складає 27022 грн. 19 коп.. Проте, 22.07.2020 було здійснено поповнення картрахунку готівкою у розмірі 1000,00 грн. (1000-7,50 грн. комісія)=992,50 грн.

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 8.2 Договору № 8721, позичальник несе повну відповідальність за погашення заборгованості по Договору всім належним йому майном, в тому числі грошовими коштами.

Згідно п.8.10, 8.11 Договору № 8721, Винна сторона, яка не виконала або неналежно виконала зобов`язання за Договором, зобов`язана відшкодувати іншій стороні завдані збитки, відповідно до чинного законодавства України, а також сплатити штрафи, пеню. За невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по поверненню суми кредиту, суми перевищення витратного ліміту та сплаті процентів за користування ними позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку, а останній має право вимагати сплати пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Причому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Розрахунком заборгованості за договором про надання кредиту підтверджено факт порушення відповідачкою умов договору та не виконання зобов`язань, що випливають з нього.

Приймаючи до уваги порушення відповідачкою зобов`язань за договором про надання кредиту, позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням заборгованості яка зазначена у розрахунку та проведеному 22.07.2020 платежу, тобто у розмірі 26029,69грн.

Щодо тверджень відповідачки про те, що позивач висуває вимогу щодо стягнення з неї сум заборгованості за процентами за користування кредитом та пені, що розраховані поза межами строку дії договору та позовної давності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 265 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтями 256, 257, 258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Згідно п. 11.2.1 Договору № 8721, у випадку звернення клієнта про переоформлення платіжної картки протягом одного місяця до закінчення строку дії картки або протягом двох місяців до дати закінчення строку дії картки банк виготовляє нову картку та проводить розрахунки по картрахунку згідно з тарифами, що діють на момент звернення. При виготовлені нової картки на ній вказується строк дії починаючи з дати закінчення попередньої картки.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 614цс14) картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Як вбачається зі скриншотів програмного забезпечення Card Management та розписки про отримання платіжної картки та ПІН-конверту, наданих представником позивача, ОСОБА_1 21.06.2013 року була видана картка № НОМЕР_2 строк дії картки пролонговано до червня 2016 року, а потім до червня 2019 року (статус закрита) (а. с. 38, 39).

Таким чином, суд приходить до висновку, що АТ «Державний ощадний банк України» строк позовної давності не був пропущений, оскільки позивач звернувся до суду 19.10.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (93 %), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1954,86 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 247, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за Договором про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою № 8721 від 15.05.2009 в розмірі 26029,69 гривен (двадцять шість тисяч двадцять дев`ять гривен шістдесят дев`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 1954,68 гривен (тисяча дев`ятсот п`ятдесят чотири гривни шістдесят вісім копійок).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», , юридична адреса: м. Миколаїв, вул.Херсонське шосе, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено «24» квітня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева