Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1956/23
Провадження №: 2/332/854/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 р.

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бабіч С.А. про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бабіч С.А. до ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя та поділ майна подружжя -

В С Т А Н О В И В:

У провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бабіч С.А. до ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя та поділ майна подружжя. Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову. В заяві позивач просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на майно, із забороною відчуження і внесенням у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту, у межах ціни позову в сумі 24421,00 грн., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на теперішній час перебуває у користуванні відповідача ОСОБА_2 а саме на:

Витяжку, марки Еlіса, яку придбано в 2021 році, вартість складає 5317,00 грн;

Диван, марки Атлант, який придбано в 2017 році, вартість складає 4661,00 грн;

Індукційну піч, марки Whirlpool, яку придбано в 2021 році, вартість складає 9473 грн;

Рушникосушарку, марки Evro Termo, яку придбано в 2016 році, вартість складає 1913, 00 грн;

Посудомийну машину, марки Whirlpool, яку придбано в 2021 році, вартість складає 8857,00 грн;

Пральну машину, марки LG, яку придбано в 2018 році, вартість складає 6207,00 грн;

Телевізор, марки Samsung , який придбано в 2020 році, вартість складає 5133,00 грн;

Холодильник, марки ВЕКО, який придбано в 2016 році, вартість складає 4224,00 грн;

Комп`ютерний стіл, який придбано в 2018 році, вартість складає 1675,00 грн;

Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вищезазначене майно набуте подружжям під час шлюбу та є предметом позову. Позивач вважає, що є наявні всі підстави для обґрунтованого припущення про відчудження вказаного вище майна відповідачем, оскільки відповідач заявляла позивачу, про те, що він майно не побачить, тому що вона його сховає або продасть.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї докази, матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективних захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Інститут забезпечення позову - це фактично гарантія захисту прав позивача, що гарантує в майбутньому належне виконання судового рішення, оскільки забезпеченню підлягає матеріально-правова вимога до відповідача, реалізація якої без вжиття заходів із забезпечення позову може бути неможливою. Предмет забезпечення позову - виключно матеріально-правова вимога (майнового чи немайнового характеру), що утворює предмет позову, який надалі підлягає виконанню.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі, ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін га інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, то не є її учасниками: можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З матеріалів цивільної справи та заяви про забезпечення позову вбачається, що майно, а саме: витяжка, марки Еlіса, диван, марки Атлант, індукційна піч, марки Whirlpool, рушникосушарка марки Evro Termo, посудомийна машина, марки Whirlpool, пральна машина марки LG, телевізор, марки Samsung, холодильник, марки ВЕКО та комп`ютерний стіл згідно доводів позивача є майном, яке набуте подружжям під час шлюбу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і перебуває у користуванні відповідача.

Разом із цим, вищевказана адреса збігається із місцем реєстрації позивача, будь яких даних проживання позивача за іншою адресою аніж тією де перебуває спірне майно ані заява про забезпечення позову, ані позовна заява не містять. Позивач не зазначає про те, що він за адресою місцезнаходження спірного майна не проживає або не має доступу до вказаного майна, що над думку суду свідчить про спільне користування сторонами у справі майном, на яке позивач просить накласти арешт.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в заяві про забезпечення позову не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не надано позивачем доказів здійснення наміру відповідачем відчуження майна.

За таких підстав, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-151, 153, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бабіч С.А. про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бабіч С.А. до ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя та поділ майна подружжя залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Н.В. Марченко