Справа № 466/4457/22
Провадження № 2/463/437/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Назара Н.М.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті», третя особа ПАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до АТ «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті», третя особа ПАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивує тим, що 19 вересня 2019 року, автомобіль Chevrolet Nubira, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди громадянином ОСОБА_2 . Дана ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , за адресою: м.Львів, по вулиці Сяйво. Даний факт ДТП був оформлений за європротоколом, без виклику поліції. Винуватець ДТП, ОСОБА_2 свою винну визнав. В момент ДТП він керував автомобілем MAN TGS 41.440 державний номер НОМЕР_2 , власником якого є представництво ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ. Між представництвом ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ та ПАТ «СК Українська страхова група» було укладено договір обов?язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів N EP-143585173, який на момент настання ДТП був дійсним. 07 жовтня 2019 року, ПАТ «СК Українська страхова група» перерахував на рахунок позивача суму страхового відшкодування в наслідок вищезгаданого ДТП в розмірі 18 703 грн. 3 даною сумою позивач не погоджується, вважає її явно заниженою, тож 17 жовтня 2019 року, звернувся із заявою до члена Союзу експертів України у Львівському регіоні, судового експерта Холодцова Дмитра Валентиновича, про визначення вартості матеріального збитку заподіяного мені внаслідок згаданої ДТП. Відповідно до висновку №8419 експертного товарознавчого дослідження від 19.11.2019 р., вартість матеріального збитку заподіяного мені внаслідок ДТП, станом на момент огляду, становить 36 785, 87 грн (тридцять шість тисяч сімсот вісімдесят п?ять гривень вісімдесят сім копійок).

Вартість експертного товарознавчого дослідження склала 1500 грн. Позов просить задоволити та стягнути на користь позивача 18 080,87 грн вартості матеріального зюитку заподіяного внаслідок ДТП та 1 500,00 грн вартості експертного товарознавчого дослідження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 липня 2022 року вказану справу передано до Личаківського районного суду м. Львова для розгляду. У відповідності до вимог ст.33 Цивільного процесуального кодексу України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Гирича С.В. для розгляду вказаної справи.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2022 року прийнято до свого провадження, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву, а третім особам для надання пояснень.

Проте, відповідач відзив не подав. Жодних клопотань на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи направила на адресу суду пояснення, відповідно до яких вважає, що ПАТ «СК «Українська страхова група» виконало свої зобов`язання перед потерпілою особою за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-143585173 в повному обсязі, так як між ПАТ «СК «Українська страхова група» та Позивачем було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування та відповідно підписано протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування, було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ЗСЦВ-2624, а також здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 705.00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За змістом ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України являється завданням цивільного судочинства.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції, відключень світла, завдання масований ракетних ударів) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) представників сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Страхування є одним із засобів, покликаних мінімізувати ризики, пов`язані з можливим знищенням або пошкодженням такого майна. Економічне призначення майнового страхування полягає у відшкодуванні збитків, заподіяних внаслідок пошкодження чи знищення майна при настанні страхових випадків, визначених законодавством або обумовлених договором. Отже, мета такого страхування - компенсування шкоди.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Крім того, у відповідності до ч.1ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За змістом ч. 1ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-ІV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що 19.09.2019 року о 14:50 год в м. Львів, вул. Сяйво, сталася ДТП за участю транспортного засобу Chevrolet Nubira, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, та транспортним засобом MAN TGS41.400, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , та власником якого є АТ «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП не оспорюється.

Між ПАТ «СК «Українська страхова група» та Відповідачем був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-143585173, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль MAN TGS 41.400, д.р.н. НОМЕР_2 .

Згідно ремонтної калькуляції №ЗСЦВ-2624 від 03.10.2019 року вартість матеріального збитку (а.с. 81-83), завданого власнику автомобіля Chevrolet Nubira, державний номер НОМЕР_1 , складає 18 705,00 грн.

З наданих страховою компанією документів слідує, що 07.10.2019 року страхова компанія здійснила страхове відшкодування на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 18 705,00 грн. Виплату проведено після підписання 04.10.2019 року ПАТ «СК «Українська Страхова Група» та ОСОБА_1 протоколу-узгодження про розмір страхового відшкодування (а.с.85), та складання 07.10.2019 року розрахунку суми страхового відшкодування (а.с.86) і страхового акту № ЗСЦВ-2624 (а.с.87).

Тобто, страховик заподіювача шкоди ПАТ «СК «УСГ» та потерпіла особа визнали за взаємною домовленістю суму, яку має отримати потерпіла особа у зв`язку із пошкодженням майна, не керуючись при цьому актами оцінки майна.

Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Позивач не оспорює факт отримання коштів від ПАТ «СК «Українська страхова група» в розмірі 18 705,00 грн. По даній справі позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальний збиток у розмірі 18 080,87 грн та 1 500,00 грн вартість експертного товарознавчого дослідження. Вимоги обґрунтовує тим, що згідно висновку №8419 експертного товарознавчого дослідження від 19.11.2019 року (а.с.19-51), вартість матеріального збитку транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП 19.09.2019 року становить 36 785,87 грн. Оскільки, страхова компанія сплатила лише 18 705,00 грн., решту - 18 080,87 грн та 1 500,00 грн вартість експертного товарознавчого дослідження просить стягнути з відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону № 1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються, зокрема, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Можливість відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та страховим відшкодуванням викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідальність відповідача була застрахована, після настання страхового випадку позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.80). 04.10.2019 року ОСОБА_1 та ПАТ «СК «Українська страхована група» підписали протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування, яким визначили розмір суми страхового відшкодування 18 705,00 грн.

Тобто, страховик заподіювача шкоди ПАТ «СК «УСГ» та потерпіла особа визнали за взаємною домовленістю суму, яку має отримати потерпіла особа у зв`язку із пошкодженням майна, не керуючись при цьому актами оцінки майна.

Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з винуватця ДТП різниці між виплаченим узгодженим страховим відшкодування та фактичним розміром шкоди.

На підтвердження фактичного розміру шкоди позивач надав висновок №8419 експертного товарознавчого дослідження від 19.11.2019 року (а.с.19-51), вартість матеріального збитку транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП 19.09.2019 року становить 36 785,87 грн.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

За встановленими у цій справі обставинами потерпіла особа ( ОСОБА_3 ) та страховик (ПАТ «СК «УСГ») визначили розмір страхового відшкодування шляхом укладення протоколу узгодження про розмір страхового відшкодування, тому експертиза (оцінка) для визначення розміру шкоди до здійснення страхового відшкодування не проводилася.

З клопотаннями про призначення у справі судової експертизи сторони також не звертались.

Такі дії потерпілої особи та страховика відповідають положенням пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV, в силу якої, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим та страховиком, якщо він менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювача шкоди, який застрахував свою відповідальність відповідно до вимог Закону № 1961-IV, відшкодувати різницю між розміром такого відшкодування та реальним розміром шкоди, заподіяної потерпілому на підставі статті 1194 ЦК України, якщо заподіювач шкоди доведе, що розмір страхового відшкодування, визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа розраховує на те, що у разі настання страхового випадку її майнові інтереси будуть захищені шляхом здійснення страховою організацією виплати на користь потерпілої особи у межах страхових сум (ліміту відповідальності), визначених таким договором.

Таким чином, якщо розмір страхового відшкодування визначений без проведення експертизи за згодою страховика та потерпілого, і такий розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, то при вирішені спору, за позовом потерпілого у ДТП до винуватця про відшкодування шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, підлягає встановленню:

- загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи;

- розмір оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка підлягала відшкодуванню страховиком відповідно до вимог Закону № 1961-IV;

- чи покриває ліміт відповідальності, встановлений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яка підлягала визначенню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, тобто розміром оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, а не визначеної за домовленістю між потерпілим та страховиком.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06.10.2021 р. у справі № 362/3043/18.

З огляду на те, що розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, а позивач погодився з розміром матеріального збиту та сумою страхового відшкодування шляхом підписання протоколу-узгодження про розмір страхового відшкодування від 04.10.2019 р., підстави для стягнення з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 18 080,87 грн та 1 500,00 грн вартості експертного дослідження суд не вбачає, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов задоволити.

у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті», третя особа ПАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: АТ «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» в особі представництва «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» в Україні, місцезнаходження: м. Львів, вул. Б.Хмельницького 212, корп.2;

третя особа: ПАТ «СК «Українська страхова група», місцезнаходження: м. Київ, вул. Федорова Івана, 32, літ. А.

Суддя: Гирич С. В.