465/4160/23
2-к/465/1/23
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

13.07.2023 року

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., отримавши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

встановив:

Заявник звернувся до суду з клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 472 ЦПК клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Частиною другою статті 472 ЦПК України передбачено, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні;

3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.466 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я, найменування особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцязнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.3 ст.466 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Умови визнання та порядок визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, регулюється статтчями 471-473 ЦПК України.

Між тим, в клопотанні заявника ОСОБА_1 зазначено адресу заявника: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації, отриманої з Франківської районної адміністрації про реєстрацію місця проживання та згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС у Львівській області ОСОБА_1 не значиться зареєстрованим чи знятим з реєстрації за цієї адресою. До клопотання долучена ксерокопія двох сторінок паспорта громадянина України - заявника ОСОБА_1 , без сторінки з місцем реєстрації, зняттям з місця реєстрації.

В клопотанні не зазначено заінтересованих осіб (відділу державної реєстрації актів цивільного стану, відділу Державної міграційної служби, мати дитини), а також, не додано документу, який засвідчує, що сторона - мати дитини, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

До суду, замість оригіналів, надані в електронному вигляді копії документів та їх перекладів неналежної якості (інформація, що міститься на документах, викладених іноземною мовою, є нечитабельною, а також є нечитабельними підписи та печатка нотаріуса, яким посвідчено справжність підпису перекладача Фоменко Г.Ю.).

Як вбачається з поданого клопотання, заявником не зазначено зареєстроване у встановленому порядку ні його місце проживання (перебування), або місцезнаходження чи місцезнаходження майна заявника в Україні, не зазначено заінтересованих осіб, не долучено документу, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; надані в електронному вигляді копії документів неналежної якості та не посвідчені належним чином, не зазначено на підставі якого міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, виникає підстава для звернення із клопотанням.

Відповідно до ч. 4ст. 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Таким чином, оскільки заявник подав до суду клопотання з порушеннями вимог ст. 464-466, 472 ЦПК України, заявлене клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, необхідно залишити без розгляду та повернути його разом з документами, що додані до нього.

Керуючись ст. 466 ЦПК України, суд. -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - залишити без розгляду та повернути його разом з документами заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13 липня 2023 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.