Справа № 496/2793/23
Провадження № 2-н/496/104/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї четвертої від його заробітку (доходу).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України - у заяві повинно бути зазначено: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» до різновидів виконавчого документу, який підлягає примусовому виконанню рішення відноситься і судовий наказ.

У п. 4 ст. 4 вказаного Закону однією із вимог до виконавчого документу (судового наказу) є зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби.

З огляду на зазначене, заявником не вказані дані боржника, а саме його реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер та серія паспорта, що у подальшому призведе до неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України - суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

При цьому, згідно положення ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів - відмовити.

Роз`яснити заявнику про можливість повторного звернення до суду з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Галич