ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/33/23 Справа № 201/6612/15-ц Головуючий у першій інстанції: Батманова В. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд» до ОСОБА_1 , треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, припинення права власності, витребування майна з незаконного володіння та за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк») до ОСОБА_1 , треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, скасування свідоцтва про право власності, витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ТОВ «Добробуд» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16.02.2009 між ТОВ «КУА «Фінансовий капітал» та відповідачем укладено договір купівлі продажу цінних паперів №Б-51 у кількості 19126,00 облігацій з метою укладення договору про пайову участь у будівництві з ТОВ «Добробуд», який є емітентом цих паперів. Також, 16.02.2009 між позивачем та відповідачем укладено договір про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості, згідно якого після введення в експлуатацію об`єкту будівництва відповідач зобов`язаний укласти акт приймання-передачі цільових облігацій згідно з проспектом емісії. Станом на 01.04.2013 відповідач цільові облігації по квартирі АДРЕСА_1 не пред`являв до погашення та акт приймання-передачі не складався, отже права власності на цю квартиру не набув, а власником є ТОВ «Добробуд», як особа, яка її збудувала. Згідно свідоцтва 04.11.2014 року ОСОБА_1 зареєстрував за собою право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Позивач вважає вказані дії неправомірними. Тому позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3 , що є наслідком припинення права власності на вказану квартиру та витребувати у ОСОБА_1 спірну квартиру (а.с. 1-8 т.1).

АТ «КБ «ПриватБанк» звернулось із самостійним позовом до ОСОБА_1 , обґрунтовуючи його тим, що ПАТ «КБ «ПриватБанк» є власником квартири АДРЕСА_2 , оскільки придбало її на аукціоні Придніпровської товарної біржі згідно з договором купівлі-продажу між ТОВ «Добробуд» та ПАТ «КБ «ПриватБанк». Тому, уточнивши позовні вимоги, банк просив визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_3 , що є наслідком припинення права власності на цю квартиру; скасувати свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 04.11.2014 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області та витребувати у ОСОБА_1 вказану квартиру (а.с. 119-122, 197-199 т.1).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року, з врахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 18 січня 2021 року, позов ТОВ «Добробуд» та АТ «КБ «ПриватБанк» задоволено. Скасовано свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_1 , видане 04.11.2014 реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 . Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житлом, а саме на квартиру АДРЕСА_3 . Витребувано у ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3 шляхом передачі її ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Добробуд» судовий збір в розмірі 243,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с. 231-234 т.1, 70-71 т.2).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовів, виходячи з наступного.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення апелянта про слухання справи судом першої інстанції заслуговують на увагу. Матеріали справи не містять доказів повідомлення апелянта про виклик у судові засідання 03.06.2015 року, 19.06.2015 року та 14.07.2015 року. Згідно доводів апелянта, повістку про виклик у судове засідання на 03.06.2015 року він не отримував, на повідомленні про вручення поштового відправлення на а.с. 150 у т.1 його підпис відсутній; на вказаному поштовому повідомленні наявний підпис невідомої апелянту особи. За місцем реєстрації проживання апелянта з 1997 року по АДРЕСА_4 (а.с. 12-14 т.2) повістки, копії процесуальних документів місцевим судом не направлялись, що підтверджується письмовими матеріалами справи, тому публікація оголошення у газеті Вісті Придніпровя не є належним повідомленням ОСОБА_1 , оскільки частиною 9 статті 74 ЦПК України, зі змінами та доповненнями станом на липень 2015 року, був передбачений виклик у суд через оголошення у пресі відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідомі.

Враховуючи вищевикладене, наявні обовязкові підстави для скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового судового рішення по суті спору.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 16.02.2009 року між ТОВ «Міжрегіональне фінансове об`єднання» та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу цінних паперів №Б-51, згідно з преамбулою якого він укладається за умови укладання покупцем договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року з забудовником ТОВ «Добробуд», який є емітентом цінних паперів; кількість придбаних цільових облігацій серії А за даним договором складає 19 126 штук, одна облігація дає право на отримання 0,01 кв.м. загальної площі квартири у житловому будинку з офісними приміщеннями та паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 ; придбаний пакет облігацій серії А код ISIN UA у кількості 19126 штук, ціна пакету 1043132,04 грн.; придбані облігації зараховуються на рахунок в цінних паперах зберігача пайовика (п.3.2 Договору) (а.с. 77-78 т.1).

На виконання положень зазначеного вище договору купівлі-продажу цінних паперів, 16.02.2009 року між ТОВ "Добробуд" (забудовник) та ОСОБА_1 (пайовик) укладений договір про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4, за умовами якого пайовик приймає участь в інвестуванні об`єкту будівництва шляхом придбання пакету цільової облігації, а забудовник приймає на себе обов`язки щодо організації його будівництва та введення його в експлуатацію; забудовник зобов`язаний передати, а пайовик прийняти об`єкт нерухомості (квартира будівельний номер АДРЕСА_6 ) за базовим рівнем обробки після введення об`єкту будівництва в експлуатацію за актом приймання-передачі (а.с. 80-81 т.1).

Пунктом 2.6 зазначеного вище договору передбачено, що сторони зобов`язані укласти акт приймання-передачі на об`єкт нерухомості протягом 10 (десяти) банківських днів з дня пред`явлення пайовиком облігацій, емітованих забудовником, к погашенню в порядку визначеному Проспектом емісії, право власності пайовика на які підтверджується випискою зберігача по рахунку у цінних паперах пайовика.

Умовами вказаного договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості передбачено, що акт приймання-передачі є обов`язковим для складання сторонами і є кінцевим документом реалізації вказаного договору, а також договором передбачено складання такого акту на підставі виписки з рахунку у ЦП Пайовика у зберігача.

ОСОБА_1 звернувся до Реєстраційної служби ДМУЮ Дніпропетровської області щодо реєстрації нерухомості - квартири, зазначеної у вказаному вище договорі (а.с. 37-109 т.3).

Згідно копії картки прийому заяви №16460592 ОСОБА_1 були подані такі документи: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 10.04.2014 року, видавник: ФОП ОСОБА_4 , ксерокопія зазначеного технічного паспорту, договір купівлі-продажу цінних паперів, серія та номер: Б-51, виданий 16.02.2009 року, видавник: ТОВ «Міжрегіональне фінансове об`єднання», додаткова угода, серія та номер: 1, виданий 16.02.2009 року, видавник: ТОВ «Добробуд», договір про пайову участь, серія та номер: Р-2-27-4, виданий 16.02.2009 року, видавник: ТОВ «Добробуд», додаткова угода, серія та номер: б/н, виданий 22.11.2011 року, видавник: ТОВ «Добробуд», копія договору купівлі-продажу, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_1 , копія додаткової угоди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_1 , копія договору про пайову участь, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_1 , копія додаткової угоди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_1 , копія договору оренди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_1 , копія додаткової угоди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_1 , копія розпорядження, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_1 , копія сертифікату, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_1 . У пункті картки прийому заяви №16460592 перелік документів, поданих додаткового наявний запис «документи отримав в повному обсязі», без уточнення яких саме документів. Про акт приймання-передачі квартири у заяві нічого не зазначено.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Лісоволенком Р.М. було прийнято 30.10.2014 року рішення №16853446 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до надання заявником ОСОБА_1 акту приймання-передачі квартири (а.с. 73 т.3).

ОСОБА_1 було надано державному реєстратору копію акту приймання-передачі до договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року.

На підставі наданої копії акту приймання-передачі від 20.06.2013 року до договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року державним реєстратором 31.10.2014 року було прийнято рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 74 т.3).

31.10.2014 року державним реєстратором Лісоволенком Р.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16884120, яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою по АДРЕСА_7 , за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), та видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру індексний номер 28958323 від 04.11.2014 року (а.с. 54-58 т.2, 78, 79 т.3).

ТОВ «Добробуд» не погодився щодо реєстрації нерухомості, оскільки факт складання такого акту ним не визнається, а також зазначає на невиконання договору - факт переказу облігацій на рахунок забудовника згідно з положеннями договору №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року також не відбувся.

Вказані вище факти також встановлені судовими рішеннями у справі №804/1610/15.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2015 у справі №804/1610/15 адміністративний позов ТОВ "Добробуд" до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції; Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича, треті особи: ОСОБА_1 , ПАТ КБ "Приватбанк", про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування свідоцтва про право власності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16884120 від 31.10.2014 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 153-157 т.1).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року апеляційні скарги ТОВ "Добробуд", Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову про скасування свідоцтва про права власності та в цій частині провадження у справі закрито. В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015р. у справі №804/1610/15 залишено без змін (а.с. 200, 218-220 т.1).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року - без змін.

Рішенням державного реєстратора Дніпропетровського міського управління юстиції Зубко В.Ю. внесено запис про скасування державної реєстрації для внесення запису про скасування державної реєстрації права приватної власності за номером 7531758 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 (а.с. 103 т.3).

Також встановлено, що 29 грудня 2014 року між ТОВ "Добробуд" та ПАТ «КБ «ПриватБанк» укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8 , що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. за реєстровим №10943 (а.с. 123-126 т.1).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №31902238 від 29.12.2014 року, 29 грудня 2014 року право власності на квартиру АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) зареєстроване за ПАТ «КБ «ПриватБанк», на підставі вказаного вище договору купівлі продажу від 29.12.2014 року №10943 (а.с. 126-128 т.1).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №246849209 від 03.03.2021 року, право власності на спірну квартиру АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01)з 25.01.2021 року зареєстроване за ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павленко І.В. (а.с. 197-199 т.2).

Також суду надано копію рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова В.Ю. №63469368 від 15.02.2022 року про закриття помилково відкритого розділу у разі наявності в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна в результаті технічної помилки (а.с. 95 т. 4).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У даній справі ТОВ «Добробуд» у квітні 2015 року ініціювало спір про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_9 , що є наслідком припинення права власності на це житлове приміщення; витребування у відповідача вказаної квартири та передачу її позивачу.

Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Згідно з пунктом третім частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Аналіз наведених норм дає підставу для висновку, що право витребування майна з чужого незаконного володіння належить лише його власнику.

Однак, як встановлено судом, на час подання ТОВ "Добробуд" позовної заяви у даній справі в квітні 2015 року, право власності на спірну квартиру 29 грудня 2014 року було зареєстроване за ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі укладеного між цими юридичними особами договору купівлі-продажу від 29.12.2014 року №10943.

Виходячи з викладеного, встановивши, що позивач ТОВ "Добробуд" не було власником квартири за адресою АДРЕСА_9 на час подання позову та на час розгляду справи судом, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення його позову.

Щодо позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 , що є наслідком припинення права власності на цю квартиру, скасування свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 04.11.2014 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 388 ЦК України передбачені випадки витребування майна власником від добросовісного набувача. Згідно частини першої вказаної статті, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом частини другої статті 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч. 3 ст. 388 ЦК України).

Вирішуючи спори про витребування майна з чужого незаконного володіння судам слід встановити чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння, оскільки саме наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі №922/614/19 роз`яснено, що власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 22 січня 2020 року у справі №910/1809/18 (провадження №12-148гс19) вказано про те, що задоволення вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

У постановах Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі №730/556/17, від 13 травня 2020 року у справі №201/17964/15-ц, судом касаційної інстанції викладено висновки щодо права власника на витребування належного йому майна від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 , що є наслідком припинення права власності на цю квартиру, скасування свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 04.11.2014 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, є неналежним способом захисту інтересів власника нерухомого майна.

Крім того, позов АТ КБ «ПриватБанк» не обґрунтований фактом проживання відповідачем ОСОБА_1 у спірній квартирі, відповідних доказів суду також не представлено.

Відповідно до копії паспорту відповідача серії НОМЕР_2 , виданого Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 08.09.1997 року, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване по АДРЕСА_4 (а.с. 12-14 т.2).

Як встановлено судом, право власності на спірну квартиру з 25.01.2021 року зареєстроване за ОСОБА_3 , який залучений до участі у справі у якості третьої особи (а.с. 197-199 т.2).

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Зі змісту положень ст. 48 ЦПК України вбачається, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

На стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача.

Виходячи з викладеного вище, встановивши наявність обовязкової підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, про що зазначено вище; враховуючи, що власником спірної квартири є третя особа ОСОБА_3 , - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ «КБ «ПриватБанк» про витребування у ОСОБА_1 вказаної квартири.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовів.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовів, з ТОВ «Добробуд» та АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого відповідачем судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення (420,40 грн.) та за подання апеляційної скарги (6211,80 грн.) в сумі по 3316,10 грн., з кожного (а.с. 1, 64, 82 т.2).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовів ТОВ «Добробуд» та АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 у повному обсязі.

АТ КБ «ПриватБанк», за наявності підстав, не позбавлений можливості звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обгрунтування, до належного кола відповідачів.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, припинення права власності, витребування майна з незаконного володіння відмовити.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що є наслідком припинення права власності, скасування свідоцтва про право власності, витребування майна з незаконного володіння відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд» (), Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в сумі по 3316 (три тисячі триста шістнадцять) грн. 10 коп., з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова