Справа №551/1300/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2023 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю: секретаря судових засідань Курінної Я.М.,

представника позивача адвоката Говорової С.Л.,

представника відповідача адвоката Шведенка П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Полтавської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма « ім. Довженка » до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценка Андрія Михайловича, Шишацької селищної ради Полтавської області про визнання недійсною угоди щодо розірвання договору оренди землі, скасування рішення про припинення права оренди, витребування земельної ділянки та припинення, відновлення запису про інше речове право, -

в с т а н о в и в :

30 грудня 2021 року ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценка А.М. про визнання недійсною угоди щодо розірвання договору оренди землі, скасування рішення щодо припинення права оренди земельної ділянки, витребування земельної ділянки та припинення, відновлення запису про інше речове право.

В обґрунтування поданого позову, представник позивача послався на те, що 01 січня 2014 року між ТОВ «Агрофірма « ім. Довженка » та нині померлим ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до умов укладеного договору ОСОБА_2 передав у оренду ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка », строком на десять років, належну йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 615627, виданого 29 квітня 2002 року Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області, земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0534, яка розташована на території Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області.

20 березня 2017 року між ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 01 січня 2014 року, згідно якої строк оренди був збільшений до 17 років та збільшений розмір орендної плати до 10 % від нормативно грошової оцінки землі.

23 липня 2020 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценком А.М. на підставі Угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 03 вересня 2017 року без відому позивача зареєстровано факт припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0534.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 за своє життя будь яких претензій стосовно неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором оренди земельної ділянки не висловлював, з пропозицією про дострокове розірвання правочину, як того вимагає Регламент процесів взаємодії з власниками земельних ділянок, не звертався, згода позивача на його розірвання не надавалася. Угода про дострокове розірвання договору оренди землі є сфальсифікованою, шляхом поставлення на ній минулої дати - 03 вересня 2017 року та реального проставлення відповідачем ОСОБА_2 підпису на ній. Датою укладання угоди вважає травень 2020 року, яка від імені ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка» підписана неповноважною особою ОСОБА_3 , якого рішенням позачергових зборів учасників товариства від 27 грудня 2017 року звільнено з посади генерального директора ТОВ « Агрофірма «ім. Довженка». Єдиною особою уповноваженою на підписання договорів, пов`язаних з орендою земельних ділянок, є генеральний директор ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка» Жилін С.В.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 червня 2021 року спадкоємцем ОСОБА_2 є відповідач ОСОБА_1 , що ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » стало відомо з витягу зі Спадкового реєстру.

Угода про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та підтвердження приватним нотаріусом такого права є незаконними, так як грубо порушують права ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка», оскільки останнє впродовж 2014 2020 років відкрито користувалося зазначеною земельною ділянкою, здійснюючи її сільськогосподарський обробіток, використовуючи її згідно з цільовим призначенням.

Зважаючи на те, що Угода про розірвання договору оренди земельної ділянки підписана від імені позивача неуповноваженою особою та всупереч його волі, рішення про державну реєстрацію припинення такого права також підлягає скасуванню.

15 липня 2021 року відповідач ОСОБА_1 уклала з ФГ « В.В.С. », кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_3 , договір оренди успадкованої земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0534, який зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області Дерій В.І., індексний номер 60905632 від 12 жовтня 2021 року.

З огляду на вказане, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_2 отримав від ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » отримав авансом орендну плату, в тому числі й за 2020 рік, що свідчить про наявність його зловмисної домовленості з ОСОБА_3 , позивач просить також витребувати з незаконного володіння ФГ « В.В.С. » та ОСОБА_4 спірну земельну ділянку та припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право, індексний номер: 60905632 від 12 жовтня 2021 року щодо оренди земельної ділянки, поновивши відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на інше речове право / право оренди / земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0534 за ТОВ « АФ « ім. Довженка » на підставі договору оренди землі від 01 січня 2014 року.

Ухвалою суду від 04 січня 2022 року провадження у справі за позовом ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання о 09 год. 00 хв. 25 січня 2022 року.

Поряд з цим, відповідача ОСОБА_1 зобов`язано надати суду оригінал угоди про розірвання договору оренди землі, укладеного 03 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » / т.1, а. с. 196 /.

Ухвалою суду від 25 січня 2022 року проведення підготовчого судового засідання відкладено до 10 год. 00 хв. 10 лютого 2022 року та зобов`язано відповідача ОСОБА_1 надати суду оригінал угоди про розірвання договору оренди землі від 03 вересня 2017 року, укладеного між ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » та ОСОБА_2 / т. 1, а. с. 207 /.

10 лютого 2022 року від представника позивача адвоката Говорової С.Л. на адресу суду надійшло клопотання про призначення у справі судово-технічної експертизи, проведення якої просила доручити експертам Полтавського відділення Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, а провадження по справі, - зупинити / т.1, а. с. 213 /.

Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шведенка П.Ю. задоволено, підготовче засідання у справі відкладено до 13 год. 00 хв. 10 березня 2022 року / т. 1, а. с. 215 /.

Через перебування головуючої судді у щорічній додатковій відпустці, проведення підготовчого судового засідання відкладено до 10 год. 00 хв. 27 квітня 2022 року / т. 1, а. с. 229, 230 /.

Ухвалою суду від 27 квітня 2022 року клопотання представника позивача адвоката Говорової С.Л. про проведення експертизи задоволено та, як наслідок, призначено у справі судово-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського відділенні Харківського НДІСЕ ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса / т.1, а. с. 238 /.

18 травня 2023 року цивільна справа № 551/1300/21 за позовом ТОВ « Агрофірма « ім.Довженка » повернулася до суду з повідомленням про неможливість надання висновку експерта через відсутність оригіналу дослідженого документу / т.2, а. с. 2 /.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року провадження у справі поновлено та призначено проведення підготовчого судового засідання о 15 год. 00 хв. 01 червня 2023 року / т.2, а. с. 4 /.

У подальшому, проведення підготовчого судового засідання було відкладено до 11 год. 00 хв. 22 червня 2023 року / т. 2, а. с. 6 7 /.

Ухвалою суду від 22 червня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні о 11 год. 00 хв. 18 липня 2023 року.

Разом з тим, зазначеною ухвалою суду за клопотанням представника позивача адвоката Говорової С.Л. у судове засідання викликано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 / т.2, а. с. 31 32 /.

Представник позивача - адвокат Говорова С.Л. у судовому засіданні просила позов задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Шведенко П.Ю. не визнав позовні вимоги, просив у їх задоволенні відмовити в повному обсязі, вказуючи на безпідставність та недоведеність заявлених ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » вимог належними і допустимими доказами.

Незважаючи на своєчасність повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, відповідач - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М. у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

18 липня 2023 року від голови Шишацькиї селищної ради Полтавської області Тутки О.І. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, ввіреної йому, ради та при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи у відсутність відповідача ОСОБА_7 та представника відповідача Шишацької селищної ради Полтавської області суд, зважаючи на те, що неявка будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність відповідачів.

Вислухавши думку учасників справи, пояснення свідків, перевіривши фактичні обставини справиналежними і допустимими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, згідно з ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Положеннями частини 4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості /ч. 1 ст. 627 ЦК України /.

За ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму /оренди/ земельної ділянки регулюються законом, зокрема Законом України « Про оренду землі ».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною першою ст.14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається в письмовій формі і за бажанням сторін може бути посвідчено нотаріально.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору /частина перша статті 638 ЦК України/.

Частиною першою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.13 Закону України « Про оренду землі » договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 являється спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 / т.1, а. с. 33 - 34 /.

01 січня 2014 року між ТОВ «Агрофірма « ім. Довженка » та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки / т.1, а. с. 17 - 20 /.

Відповідно до умов укладеного договору орендодавець ОСОБА_2 надав, а орендар ТОВ «Агрофірма « ім. Довженка » прийняв у платне, строкове користування на десять років належну ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 615627, виданого 29 квітня 2002 року, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.85 га. з кадастровим №:00:004:0534, що розташована на території Шишацького / нині Миргородського / району Полтавської області.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 25753052, право оренди обумовленої земельної ділянки за позивачем, строком до 01 січня 2023 року, зареєстровано 01 листопада 2015 року приватним нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. / т.1, а. с. 27 /.

20 березня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » укладена додаткова угода № 1 до договору оренди землі від 01 січня 2014 року, відповідно до умов якої термін оренди збільшено до 17 років та збільшено розмір орендної плати / т. 1, а. с. 29 /.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 25753052, за позивачем зареєстровано право оренди обумовленої земельної ділянки на 17 ть років / т. 2, а. с. 14-15 /.

За правилами ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 цього ж Кодексу встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Статтею 31 Закону України « Про оренду землі » передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Аналогічне положення викладене й у п.37, 38 Договору оренди землі від 01 січня 2014 року / т.1, а.с. 19 /.

Таким чином, угода про розірвання договору є правочином, на який розповсюджуються норми матеріального права щодо правових наслідків недодержання сторонами на момент вчинення правочину вимог закону.

03 вересня 2017 року між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » укладено угоду про розірвання Договору оренди землі від 01 січня 2014 року / т. 2, а. с. 15 /.

З пояснень представника позивача вбачається, що остання заперечує факт укладення 03 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма « ім. Довженка » в особі генерального директора Скочка В.М. Угоди про дострокове розірвання Договору оренди землі від 01 січня 2014 року, вважає її сфальсифікованою, шляхом поставлення на ній минулої дати. При цьому, вказує, що зазначена Угода підписана неповноважною особою ОСОБА_3 .

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які протягом тривалого часу займають керівні посади у ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка », надаючи пояснення суду, також припускали, що угода про розірвання договору оренди землі є сфальсифікованою та такою, що не відповідає інтересам позивача.

Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Цивільні правочини, які порушують публічний порядок, є нікчемними, і водночас такі правочини можуть бути визнані недійсними.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Верховний Суд України у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-308цс16 дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність у силу закону, у зв`язку з його оспоренням та невизнанням іншими особами.

У даному випадку, вказуючи на недотримання вимог укладення спірного договору, позивач, який не позбавлений права подачі позову до суду про застосування наслідків недійсності правочину, вимоги про встановлення нікчемності оспорюваного договору до суду не заявив, а захист права шляхом визнання недійсним нікчемного правочину закон не передбачає, оскільки такий спосіб захисту не є ефективним способом та не матиме реальне відновлення порушених прав позивача.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зобов`язаний діяти у межах, наданих йому актами цивільного законодавства, та не звільняє його від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхідних як для визнання оскаржуваної угоди недійсною, так і скасування рішення про припинення речового права, яке не може ґрунтуватися на припущеннях. Своїми цивільними і процесуальними правами позивач розпоряджається, а право на судовий захист і обов`язок доказування позову здійснює на власний розсуд /ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81 ЦПК України/. Позиція позивача щодо абсолютизації права на відповідне звернення до суду, яка зводиться до необхідності по суті автоматичного задоволення вимоги в разі її пред`явлення, без врахування факту виникнення спору про право та змагального цивільного процесу, без з`ясування та доказування відповідних обставин у контексті спірного питання, помилкова.

За правилами ч.1 ст.2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень » державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні і підтвердженні державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок на підставі договору, а підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є сам договір, укладений між власником земельної ділянки і орендарем, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, підписання спірного договору за викладеними в ньому умовами здійснювалося за вільним вибором сторін.

Виходячи з положень ст.15 ЦК України та ст.5 ЦПК України, позивачем не зазначено та не доведено, в чому саме полягає порушення приватним нотаріусом Доценком А.М. його прав у зв`язку з державною реєстрацією припинення права оренди на нерухоме майно, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, розпорядившись своїми цивільними та процесуальними правами на власний розсуд, позивач не виконав вимог закону щодо належного обґрунтування та доказування позову, вибрав не правильний спосіб захисту, відтак підстави для задоволення даного позову відсутні.

Зважаючи на вказані обставини, суд вважає за необхідне відмовити позивачу і у задоволенні вимог про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право, індексний номер 60905632 від 12 жовтня 2021 року щодо оренди спірної земельної ділянки й поновлення відомостей про право оренди за позивачем, оскільки вони є похідними від первісних вимог / визнання угоди про розірвання договору оренди землі від 01 січня 2014 року недійсним /.

Питання судових витрат, що складаються з сплати судового збору, суд вирішує у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма « ім. Довженка » до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценка Андрія Михайловича, Шишацької селищної ради Полтавської області про визнання недійсною угоди щодо розірвання договору оренди землі, скасування рішення про припинення права оренди, витребування земельної ділянки та припинення, відновлення запису про інше речове право, - відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю « Агрофірма « ім. Довженка ».

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: