ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року місто Чернівці справа №724/1910/19

провадження №22-ц/822/594/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Лисака І.Н., Одинака О.О.

секретар Факас А.В.

за участю: представника заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 січня 2020 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Територіальна громада села Круглик в особі Круглицької сільської ради Хотинського району Чернівецької області про встановлення юридичного факту, ухвалене під головуванням судді першої інстанції Гураль Л.Л.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме те що, ОСОБА_4 - яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити факт постiйного проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилалася на те, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її матір`ю. Однак в документах, що пiдтверджують їxнi родиннi зв`язки, допущенi помилки, а саме в її свiдоцтвi про народження ОСОБА_8 її матері вказанi як « ОСОБА_9 », а у свiдоцтвi про смерть данi матері вказанi як « ОСОБА_4 ».

Вказувала, що пiсля смерті її матері ОСОБА_4 вiдкрилася спадщина на належне їй майно - земельну дiлянку пай. У встановлений законом порядок, пiсля смерті ОСОБА_4 , вона звернулася до нотаріальної контори iз заявою про прийняття спадщини. Проте у видачi свiдоцтва про право на спадщину пiсля смерті ОСОБА_7 заявнику було вiдмовлено та надано роз`яснення про необхiднiсть підтвердження родинних вiдносин мiж заявником та померлою ОСОБА_4 , з якою вона проживала з 2016 року до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чим, виникла необхiднiсть встановити юридичнi факти, а саме факт того, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 , а також факт постійного проживання на день смерті матері.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 січня 2020 року заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: Територіальна громада с.Круглик в особі Круглицької сільської ради про встановлення юридичного факту - задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4 - яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_6 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст рішення складено 30 січня 2020 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 січня 2020 року в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_11 з матір`ю на час смерті матері скасувати та в задоволенні заяви відмовити, оскільки рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, має місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, ряд висновків є хибними.

Посилався на те, що він не брав участі в справі, однак рішення суду порушує його права, свободи, інтереси та обов`язки щодо спадкування.

Вказав, що висновок суду про те, що ОСОБА_12 протягом 2010-2016 років і на день смерті матері постійно проживала біля неї суперечить фактичним обставинам справи та порушує його права на спадкове майно після смерті батьків, так як саме він зі своєю сім`єю постійно проживав разом з батьками на день їх смерті.

Фактично вже більше 35 років ОСОБА_3 у будинковолодінні з батьками не проживала, так як має свою сім`ю, дітей з якими проживає за іншою адресою. А на час смерті їх мами взагалі перебувала за кордоном і фактично в Україні не проживала досить тривалий час.

Вважає, що встановлення в судовому порядку факту проживання разом з матір`ю на день її смерті, ОСОБА_3 необхідно, щоб стати спадкоємцем майна матері, так як інший шлях вступ у спадкування, а саме шляхом подання заяви у 6-місячний термін після смерті матері ОСОБА_12 пропустила.

ОСОБА_3 не надала жодного достовірного доказу на підтвердження того, що вона дотрималася чинного законом порядку вступу у спадкування і не вказала причини пропуску 6-місячного строку, що свідчить про те, що вона не прийняла спадщину після смерті матері та батька.

Той факт, що ОСОБА_3 проживала за іншою адресою можуть підтвердити свідки, а також цей факт підтверджує копія погосподарських книг.

Також заявник ОСОБА_12 не залучила ОСОБА_2 до розгляду справи, хоча таке питання стосується і впливає на його спадкові права.

Вважає, що оскаржуване рішення порушує його право на законне спадкування частки у майні після смерті його матері, яке їй належало на час смерті.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не подали до суду.

Межі розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться щодо оскарження рішення суду в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 з її покійною матір`ю ОСОБА_4 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же час, рішення суду першої інстанції в іншій частині, зокрема в частині встановлення факту родинних відносин не оскаржується, апеляційна скарга не містить доводів неправильності рішення в цій частині, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 лютого 2015 року, вбачається, що ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її матір`ю значиться ОСОБА_9 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21 січня 2020 року, ОСОБА_13 зареєструвала шлюб 11 вересня 1984 року і змінила прізвище на ОСОБА_14 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22 листопада 2016 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с.9).

Довідкою №272 від 13 лютого 2019 року виданої Круглицькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області підтверджується, що ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно довідки №1325 від 17 жовтня 2019 року виданої Круглицькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області вбачається, що ОСОБА_3 1964 року народження дійсно протягом 2010-2016 років і на день смерті матері ОСОБА_15 постійно проживала біля неї (а.с.10).

Відповідно до довідки №368 від 26 березня 2019 року виданої Круглицькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області підтверджується, що ОСОБА_4 1933 року народження та ОСОБА_9 1933 року народження одна і та ж особа (а.с.11).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №106314 від 03 березня 2010 року, ОСОБА_4 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,7569 га (а.с.12).

Згідно відповіді №380/01-16 від 10 грудня 2019 року виданої приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області С.А.Мартинюк вбачається, що ОСОБА_3 для оформлення спадкових прав необхідно звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин (а.с.30).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Хотинської міської ради №91 від 03 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 . Разом з ним проживали та були зареєстровані його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та невістка ОСОБА_17 , 1967 року народження (а.с.68).

Доводи та мотиви апеляційного суду та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до частини другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право,

а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження

№ 61-51 сво 18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) вказав, що визначений позивачем у позові склад сторін у справі (позивач та відповідач) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Відповідачами за позовом про встановлення факту родинних відносин мають бути особи, які мають цивільно-правовий інтерес або право на спадкування майна померлого, і саме за такого суб`єктного складу має вирішуватися заявлений позов.

Метою звернення ОСОБА_3 із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останньої.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 в обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є сином померлої ОСОБА_4 та вважає, що він є спадкоємцем померлої матері і рішення суду впливає на його права.

Таким чином, факт, про встановлення якого просила ОСОБА_3 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки під час розгляду даної справи встановлено існування спору про право, який стосується обох спадкоємців, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

Враховуючи наведене й те, що апелянт ОСОБА_2 , якого не було залучено до участі у справі, заявляє свої права на спадщину, згідно з яким спадкоємцями є, як заявник, так і апелянт, а встановлення такого факту, як просить заявник, в порядку окремого провадження не передбачено наведеними вище нормами ЦПК України, тому наявний спір про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, на наведене уваги не звернув та дійшов неправильного висновку про розгляд заяви у порядку окремого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем без розгляду на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України, оскільки встановлення такого факту пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження із залученням в якості відповідачів всіх можливих спадкоємців до участі у справі.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20); від 23 січня 2019 року у справі № 520/13695/17 (провадження № 61-47156св18), від 26 травня 2021 року у справі № 638/282/19 (провадження № 61-13573св20).

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в розмірі 805,20 грн. (а.с.54).

Оскільки з мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , то з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 805,20 грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених у справі обставин, судом першої інстанції оскаржуване судове рішення в оскаржуваній частині ухвалене з порушенням норм процесуального права, відтак, підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_3 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без розгляду, роз`яснивши їй, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись статтями 259, 268, 315, 367, 368, 374, 377, 382-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 січня 2020 року в частині задоволення заяви ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_6 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати та заяву в цій частині залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 805 грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 липня 2023 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

О.О. Одинак