КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/1096/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3631/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Савіцькій Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення порядку користування квартирою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року, ухваленого під головуванням судді Захарчук С.С.,-

встановив:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.

Позивач просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_1 кімнату, площею 18,8 кв.м разом з балконом, площею 1,9 кв.м, виділивши у користування ОСОБА_2 кімнату, площею 10,9 кв.м, залишивши в загальному користуванні кухню, площею 8 кв.м, вбиральню, площею 1 кв.м, ванну кімнату, площею 2 кв.м, коридор, площею 5,8 кв.м, шлюз, площею 1,7 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (1/12 частини), ОСОБА_2 (1/6 частина), ОСОБА_3 (1/6 частини). Позивач зазначає, що ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Для забезпечення права позивача на проживання в квартирі необхідно встановити порядок користування квартирою.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

ОСОБА_2 проти апеляційної скарги не заперечила.

ОСОБА_3 поклався на розсуд суду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки звертаючись до суду із позовними вимогами лише до ОСОБА_2 , порушується право ОСОБА_3 на користування своєю часткою у праві спільної часткової власності на спірну квартиру, яке є складовою права власності.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належала: ОСОБА_4 та членам його сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11 жовтня 1993 року.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що відповідач ігнорує її права на користування квартирою, що призводить до конфліктів. Для забезпечення права позивача на проживання в квартирі необхідно встановити порядок користування квартирою, шляхом виділення ОСОБА_1 кімнату, площею 18,8 кв.м разом з балконом, площею 1,9 кв.м, а ОСОБА_2 кімнату, площею 10,9 кв.м, а кухню, площею 8 кв.м, вбиральню, площею 1 кв.м, ванну кімнату, площею 2 кв.м, коридор, площею 5,8 кв.м, шлюз, площею 1,7 кв.м залишити в загальному користуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1,ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Згідно положень стаття 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, квартира АДРЕСА_1 , на даний час, належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позовні вимоги про порядок користування квартирою пред`явлені ОСОБА_1 лише до ОСОБА_2 .

Враховуючи, що третім співвласником спірної квартири є ОСОБА_3 , задоволення позовних вимог та визначення порядку користування квартирою лише між іншими двома співвласниками призведе до порушення права ОСОБА_3 на користування його часткою у праві спільної часткової власності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 у квартирі не проживає та не користується нею, не впливають на правильність висновків суду, оскільки він є співвласником квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що спір щодо користування квартирою виник саме між позивачкою та відповідачкою, колегія суддів оцінює критично, оскільки ОСОБА_3 є законним співвласником квартири АДРЕСА_1 , та має право користуватися своєю часткою.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 15 листопада 2022 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 24 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко