Справа № 345/3245/22
Провадження № 22-ц/4808/432/23
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю ОСОБА_1 його представника адвоката Яцківа М.В.

ОСОБА_2. її представника адвоката Максиміва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2023 року постановлене у складі судді Миговича О.М. у м.Калуш у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Калуської міської ради про встановлення участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Калуської міської ради про встановлення участі у вихованні дитини.

Позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що з 2018 року ОСОБА_1 проживав спільно з відповідачкою без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . З липня 2022 року він перестав спільно проживати з ОСОБА_2 , яка з сином переїхала проживати за іншою адресою. Спочатку між ними була суперечка щодо місця проживання дитини, однак у подальшому він прийшов висновку, що в інтересах дитини, буде краще, якщо син проживатиме з матір`ю. Однак після цього відповідачка перестала давати йому можливість брати участь у вихованні дитини, у зв`язку з чим він звернувся до органу опіки і піклування із заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_4 . Рішенням Виконавчого комітету Калуської міської ради № 219 від 27.09.2022 «Про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 » визначено спосіб участі батька у вихованні та спілкування з сином, а саме: щовівторка з 15:00 годин до 18:00 годин, друга і четверта субота місяця з 15:00 годин до 19:00 годин, перша і третя неділя місяця з 15:00 годин до 19:00 годин.

Вважає, що таке рішення порушує його права як батька дитини, воно суперечить інтересам дитини, оскільки при його прийнятті не взято до уваги всі обставини справи та бажання дитини проводити з ним час та спілкуватися. Так з дня свого народження по липень 2022 року син проживав разом з ним. Дружина пішла на роботу у квітні 2021 року. Відповідно з квітня 2021 року по липень 2022 року в основному вихованням дитини займався позивач, тому дитина є до нього прильною. Окремо звертає увагу на те, що під час непорозумінь, які виникали між ним та відповідачкою, остання йшла проживати до своїх батьків. У період її проживання у батьків, він забирав дитину до себе, здійснював за ним належний догляд, готував їжу, гуляв з ним. Вказує, що він у власності має 2-х кімнатну квартиру, являється особою з інвалідністю 3-ї групи та отримує пенсію по інвалідності, крім того, час від час старається знайти тимчасову роботу, однак у зв`язку із воєнним станом та інвалідністю знайти постійну роботи не представляється можливим. Крім того, стверджує, що готовий добровільно сплачувати аліменти на дитину у сумі 1500 грн щомісячно і звертався до відповідачки з проханням дати номер банківської карти або писати розписку про отримання цих коштів, однак остання відмовляється це робити, посилаючись на те, що такий розмір аліментів її не влаштовує, хоча з позовом до суду про стягнення аліментів також не звертається.

Тому виходячи з вище викладеного, вважає, що є всі підстави для встановлення йому участі у вихованні сина та особистому спілкуванні з ним: щовівторка з 12:00 годин до 20:00 годин, щочетверга з 12:00 годин до 20:00 годин, першого і третього тижня з 18:00 годин п`ятниці до 20:00 годин неділі, із 01.07 по 31.07 кожного року, в тому числі з можливістю виїзду для спільного відпочинку з дитиною за межі України або в Україні.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Калуської міської ради про встановлення участі у вихованні дитини відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з прийняттям нового яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зокрема вказує, що тільки після винесення Рішення Виконавчого комітету Калуської міської ради № 219 від 27.09.2022 року «Про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 » відповідач почала давати йому можливість брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, згідно до встановленого графіку. Однак, при винесенні даного рішення органом опіки і піклування не було взято до уваги всі обставини справи, зокрема те, що його участь у вихованні дитини протягом 4-х років, прихильність дитини до батька, бажання дитини проводити час та спілкуватися з ним. Вважає, що суд повинен встановити більш тривалий час його участі у вихованні сина, щоб син міг ночувати у нього, щоб зберегти існуючий зв`язок між батьком і сином, щоб задовольнити бажання сина ночувати у батька, щоб у батька і сина була можливість у літній період часу поїхати разом відпочивати в Україні чи за її межами, оскільки до винесення рішення органу опіки і піклування мати взагалі не давала можливості брати участі у вихованні сина, а після винесення такого рішення дає можливість зустрічей із сином тільки у межах встановленого графіку, який встановлено рішення від 27.09.2022 року. Таким чином, батько не має можливості повечеряти із сином, розказати йому перед сном казку, заснути разом із ним. Так само, як немає можливості зранку відвести сина у садок, забрати його звідти, відвести його на заняття та гуртки, однак судом першої інстанції цього до уваги не взято. В жодному із наданих відповідачем документів: відзиві на позов, запереченні на відзив, письмових поясненнях відповідач не зазначає, що надає можливість батькові брати участь у вихованні дитини поза межами встановленого графіку.

06 березня ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу в якому заперечує доводи подані апелянтом. Зокрема вказує, що суд першої інстанції, керувався висновками Органу опіки Калуської МР, який запропонований апелянтом графік побачень з сином не підтримав, наполігши на збереженні існуючого графіку побачень в інтересах дитини. Тому аргументи апелянта про порушення судом першої інстанції положень щодо розгляду справи виключно в межах вимог позову та інших засад процесуального законодавства, не відповідають дійсності. Щодо заперечення апелянтом того факту, що малолітній син потерпів від домашнього насильства, по відношенню до неї та відсутності, на його переконання, будь-яких доказів такого, слід вказати наступне. Постановою Калуського міськрайонного суду від 12.08.2022 р. по справі № 345/2104/22 апелянта визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в мотивувальній частині постанови вказано, що «ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ввів концепцію «дитина свідок дитина постраждала від домашнього насильства». Дана концепція передбачає, що дитина, яка стала свідком (очевидцем) домашнього насильства, повинна бути визнана правоохоронними органами постраждалою (потерпілою) від домашнього насильства. Якщо в сім`ї має місце домашнє насильство, дитина є свідком такого насильства, вона повинна бути ідентифікована, якщо навіть не вона звернулася у поліцію, а мати/батько чи інші особи. Таким чином відповідальною особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, вірно зазначено в нього потерпілим малолітнього ОСОБА_3 оскільки останній був присутній під час конфлікту, що не заперечується самими ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 ». З огляду на таке, твердження апелянта, що від його дій дитина не постраждала, не відповідає дійсності. Крім того, апелянт не бере участі в утриманні дитини, відмовляючись платити аліменти на утримання сина добровільно. Відмову пояснює тим, що є інвалідом 3-групи та не може працювати. Доказів наявності у нього статусу інваліда, не можливості працевлаштування, перебування на обліку в центрі зайнятості не надає. Пропонує сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн в місяць. Однак, далі пропозицій не йде, грошей не надає.

06 березня 2023 року в.о. начальника служби у справах дітей Калуської міської ради Іванна Гвоздецька подала відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами поданими апелянтом та вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим просить залишити його без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної карги просить їх задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_2 заперечує доводи апеляційної скарги вважає їх необґрунтованими, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В.о. начальника служби у справах дітей Калуської міської ради Іванна Гвоздецька просить слухати справу без представника служби у справах дітей Калуської міської ради.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що збалансовуючи найвищі інтереси дитини з врахуванням її права на спілкування та виховання не тільки з боку матері, а й з боку батька, з правами батька на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, зважаючи на вік дитини у спірних правовідносинах (4 роки) та відповідні особливості дітей такого віку (фізіологічні, моральні, психоемоційні, відповідні потреби тощо), рішення виконавчого комітету Калуської міської ради № 219 від 27.09.2022 «Про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 », у зв`язку з недоведеністю позивачем наявності перешкод у спілкуванні та вихованні малолітнього сина з боку відповідача та відсутності підстав для зміни способу участі одного з батьків у вихованні дитини.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачаєтьсчя і встановлено судом, що з 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у належній позивачу на праві приватної власності двокімнатній квартирі по АДРЕСА_1 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 (а.с. 6). З липня 2022 року він перестав спільно проживати з ОСОБА_2 , яка з сином переїхала проживати за іншою адресою, що сторонами не заперечується.

Згідно Висновку органу опіки та піклування, служби у справах дітей Калуської міської ради від 08.08.2022 № 01-23/413, орган опіки та піклування, служба у справах дітей Калуської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 12-13).

З даного висновку також вбачається, що батько дитини ОСОБА_1 , на засіданні комісії зазначив, що не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з мамою.

Із характеристики на вихованця ЗДО (ясла-садочок) «Струмочок» ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_4 почав відвідувати дитячий садок з 03.09.2021. Хлопчик здоровий, добрий, врівноважений, відкритий для спілкування. До закладу дитину приводила мама, а забирав, зазвичай, дідусь (батько матері). Дитина охайна, чиста, доглянута, володіє навиками соціальної та культурної поведінки. У дитини наявна мотивація до пізнавально-навчальної діяльності (а.с.51).

Даний факт підтверджується і педагогічною характристикою (а.с.54).

Згідно довідки ТзОВ «Акваторія -Калуш» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує індивідуальні заняття з плавання із серпня місяця, які проходять на базі спортивно-оздоровчого комплексу « Акваторія » (а.с. 57).

Із копії висновку комплексної психолого- педагогічної оцінки розвитку особи від 15.11.2022 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що антропометричні дані відповідають віку, постава сформована, переміщається самостійно, без ососбливостей володіє основними локомоторними рухами, може виконувати завдання за зразком, працює обома руками, орієнтування в просторі/ на площині та навичками самообслуговування сформовані частково. Вживає велику кількість незрозумілих для оточуючих слів. Голос слабомодульнй, інтонаційно незабарвлений. Слухова увага та фонематичні сприйняття та слух порушені, фонематичні аналіз, синтез, уявлення не сформовані. Порушена вимова звуків груп губних, передньоязикових, частин задньоязикових, збережена ізольована вимова свистячих звуків. Складова структура порушена, зменшує клькість складів, випускає окремі звуки, особливо закінчення, часто слова повністю втрачають звуковий контур. Зв`язне мовлення розвинене слабо: є труднощі у веденні діалогу, використовує однослівні відповіді на запитання, практично не використовує пояснень. Розвиток відповідає віку дитини. Має уявлення про самого себе та навколишній світ, називає свій вік, але не показує його на пальцях, орієнтується у схемі свого тіла, розуміє та використосуває прості засоби спілкування. В спілкуванні доброзичливий. Математичні навички сформовані частково; знає назви твари, рослин, показує їх на малюнках, класифікує; розрізняє овочі та фрукти, предмети одягу, основні види транспорту. В поведінці дещо сором`язливий та невпевнений. Предметно-практичні дії самостійні, адекватні. Недостатньо сформовані вольові процеси та здатність свідомо регулювати свою діяльність і досягати поставлених цілей. Під час виконання завдань потребує підбадьорення, похвали. Розрізняє основні емоційні стани, розуміє власні почуття та емоції та причични поведінки інших людей. (а.с.64-69).

Як вбачається з повідомлення Калуського міського центру соціальних служб Калуської міської рад від 15.11.2022 (а.с.71), ними здійснюється соціальний супровід сім`ї ОСОБА_2 .. Сім`я взята під соціальний супровід у зв`язку з повідомленням Калуського РВП ГУНП про звернення ОСОБА_2 щодо вчинення її співменшканцем ОСОБА_1 домашнього насильства у присутності малолітнього сина ОСОБА_3 та повідомленням служби у справах дітей від 20.07.2022 стосовно виникнення міжособистісного конфлікту між батьками щодо визначення місця проживання сина. За час здійснення соціальної роботи з даною сім`єю, ОСОБА_2 зарекомендувала себе як відповідальна усвідомлена мама, яка належним чином виконує обов`зки з виховання дитини, дбає про задоволення потреб сина, піклується про його стан здоров`я та особистісний розвиток. Дитина відвідує заклад дошкільної освіти «Струмочок», заняття з логопедом, індивідуальні заняття з плавання. У вихованні дитини допомогають біологічні родичі, зокрема мама ОСОБА_2 . Спеціалістами Центру надано ряд практичних рекомендацій обом батькам стосовно алагодження позитивної комунікації у питаннях виховання сина та під час ппобачень ОСОБА_4 з батьком, згідно встановленого графіку, з метою повноцінного та гармонійного розвитку дитини, забезпечення позитивного мікрокліату в сім`ї. Соціальна робота з сім`єю ОСОБА_2 продовжується.

Як вбачається з довідки Громадської спілки «Борцівський клуб «Атлант», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займається в групі початкової підготовки з вільної боротьби (а.с.146).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_3 від 07.12.2022, матеріально-побутові умови є задовільними. В дитини є окреме місце для сну, відпочинку та навчання. Малолітній забезпечений усіма необхідними речами для свого розвитку, має одяг і взуття відповідно до сезону. Квартира облаштована електричними батареями. Є бойлер для гарячої води. Дану квартиру мати дитини орендує і фактично проживає у ній разом із сином з серпня місяця. На час проведення обстеження в квартирі було тепло, будь-якого неприємного запаху не відчувалося. Також матері роз`яснено щодо рівності прав обох батьків відносно виховання малолітнього сина (а.с.177).

Відповідно до довідки ЗДО «Ластівка» Калуської міської ради від 09.12.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Ластівка з 01.12.2022 по даний час (а.с.178).

Як встановлено даний заклад є спеціалізованим на корекції дитячих логопедичних проблем. Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 затверджено рекомедації для щоденних логопедичних занять з сином в домашніх умовах (а.с.179-186).

За інформацією протоколу бесіди від 07.12.2022 Калуського міського центру соціальних служб, батько ОСОБА_1 бачиться з дитиною ОСОБА_5 , згідно графіку побачень, встановленого комісією з питань захисту прав дітей. Хлопчик спокійний , врівноважений, володіє навичками соцальної та культурної поведінки. Зі слів матері, охоче йде на контакт з батьком та іншими дорослими членами родини. Під час зустрічі з сім`єю 07.12.2022 , в ході бесіди з дитиною, практичним психологом Центру у присутності фахівця із соціальної роботи, встановлено, що під час попереднього перебування ОСОБА_4 у батько, він цікаво проводив час, граючись іграшками з дівчинкою і це йому сподобалось, однак мама дівчинки, яка теж була присутня у помешканні, не зовсім приязно ставилася до нього. Дитина демонструвала, як доросла особа шарпала його, беручи за плече і руку. Зі слів ОСОБА_2 . ОСОБА_4 повідомляв їй про такі ситуації двічі, одразу ж після повернення додому від батька. На даний час емоційний стан дитини в нормі, присутній бадьорий настрій, хлопчик активний, життєрадісний, комунікабельний, виявляє цікавість до навколишнього світ. Про розмову з ОСОБА_4 було повідомлено батька ОСОБА_1 , з метою встановлення достовірності інфомації, наголошено на важливості відповідального ставлення до обов`язків з виховання сина. Батько дану інформацію заперечує (а.с.187).

Відтак, установлено, що малолітній син виявляє прихильність і бажання зустрічатися з батьком.

Як вбачається з постанови Калуського міськрайонного суду від 12.08.2022, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 (а.с. 116-118).

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради № 219 від 27.09.2022 «Про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 » вирішено: «Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: щовівторка з 15:00 годин до 18:00 годи друга і четверта субота місяця з 15:00 годин до 19:00 годин, перша і третя неділя місяця з 15:00 годин до 19:00 годин. Місце зустрічі визначається матір`ю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_1 » Попереджено батька: про відповідальність за життя і здоро`я дитини під час спілкування; про дотримання встановленого комісією часу та умов зустрічі. Повідомено сторін, що дане рішення є обов`язковим до виконання. У разі, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод (а.с.18).

Згідно переписки між сторонами (а.с.149-163), між сторонами виникають непорозуміння з боку матері щодо виконанні рішення про участь батька у спілкуванні з сином. Разом з тим, сторони позитивні щодо участі у лікуванні сина (а.с.188-190).

Згідно поданої відповідачкою відповіді на пропозицію позивача добровільного узгодження гафіка участі батька у вихованні сина не передбачено.

Отже, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір щодо участі батька у виховання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачкою.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції про права дитини).

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною першою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Суд першої інстанції вімовив позивачу в способі участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 у зв`язку з недоведеністю позивачем наявності перешкод у спілкуванні та вихованні малолітнього сина з боку відповідача та відсутності підстав для зміни способу участі одного з батьків у вихованні дитини, що не відповідає встановленим обставинам справи, дослідженим доказам в їх сукупності, та не врахував прихильність та в цілому інтереси дитини, характер стосунків, які склались між батьками дитини.

Разом з тим, апеляційний суд також вважає, що не можна повністю погодитись з позовними вимогами ОСОБА_1 щодо його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки він в цілому не враховує принцип рівності прав та обов`язків матері та батька щодо дітей, передбачений статтею 141 СК України, не відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів.

Зокрема, частиною другою статті 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року).

Ураховуючи відвідування малолітнім сином ОСОБА_3 ЗДО (ясла-садочок) «Струмочок», спортивно-оздоровчого комплексу « Акваторія » та гафіку завантаженості сина поданого відповідачкою, колегія суддів вважає, що при визначенні найкращих інтересів дитини, збереження її зв`язків із батьками, правильним буде встановлення права батька на спілкування з сином а саме: щовівторка з 17:00 години до 19:00 години, щочетверга з 17:00 години до 19:00 години, з 18:00 годин п`ятниці до 17:00 годин суботи першого і третього тижня щомісяця, з 12:00 години до 17:00 години другої та четвертої неділі щомісяця.

Разом з тим, не пілягаю задоволенню вимоги позивача щодо виїзду для спільного відпочинку з малолітнім сином із 01.07 по 31.07 кожного року за межі України, оскільки вирішення таких вимог передбачено ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та "Правиллами перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010р. № 724).

Щодо спільного відпочинку з малолітнім сином із 01.07 по 31.07 кожного року в України, то такі вимоги узгоджуються між батьками чи установленому законом порядку.

Суд відхиляє заперечення на позов ОСОБА_2 про те, що нею не чиняться перешкоди позивачу у спілкуванні з сином і така участь батька встановлена висновком Органу опіки і піклування Виконкому Калуської міської ради від 27.09.2022, оскільки вказаний висновок є лише доказом у справі згідно якого дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Встановивши, що в добровільному порядку сторони не досягли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з сином, у тому числі за наслідком звернення батька до органу опіки та піклування відповідно до статті 158 СК України, урахувавши встановлені у цій справі конкретні обставини, інтереси малолітнього сина, а також інтереси відповідача та позивача, суд першої інстанції зробив неправильний висновок щодо відсутності перешкод у спілкуванні та вихованні малолітнього сина з боку відповідача та відсутності підстав для зміни способу участі одного з позивача у вихованні дитини, тому незаконно ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову про визначення способу участі батька, який проживає окремо від сина, у його вихованні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з допущенням порушення норм процесуального і це порушення призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Калуської міської ради про встановлення участі у вихованні дитини.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки ОСОБА_1 не настоює на стягненні сплаченого судового збору, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2023 року скасувати й ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Калуської міської ради про встановлення участі у вихованні дитини задовольнити частково.

Встановити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкування з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: щовівторка з 17:00 години до 19:00 години, щочетверга з 17:00 години до 19:00 години, з 18:00 годин п`ятниці до 17:00 годин суботи першого і третього тижня щомісяця, з 12:00 години до 17:00 години другої та четвертої неділі щомісяця.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2023 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта