РІШЕННЯ

Іменем України

14.07.2023 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - Мартьянової С.М.

при секретарі судового засідання - Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Козак Оленою Вікторівною, до Акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна та ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі свого представника, звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна та ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис нотаріуса від 30 серпня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3370, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки RENAULT, LOGAN, дата випуску 2018, № кузова НОМЕР_1 та за рахунок коштів отриманих від реалізації, запропоновано задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період 10 квітня 2021 року по 13 серпня 2021 року включно, в тому числі: 271 775,12 грн. неповернута сума кредиту станом на 13.08.2021 року; 10384,34 грн. прострочені відсотки на 13.08.2021 року; 18842, 57 грн. штраф за невиконання не грошових зобов`язань станом на 13.08.2021 року; 3000,00 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 304002,03 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.11.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Кредобанк» був укладений кредитний договір № 20668/2018, відповідно до якого банк надав позивачу 322 145,61 грн. позики (п.2.1 Договору) на здійснення повної оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки RENAULT, модель LOGAN, дата випуску 2018, № кузова НОМЕР_1 .

06.11.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Кредобанк» був укладений договір застави транспортного засобу марки RENAULT, модель LOGAN, дата випуску 2018, № кузова НОМЕР_1 на суму 304 002,03 грн.

06.11.20218 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 20668/2018/2.

30.08.2021 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. винесла виконавчий напис, яким пропонувала звернути стягнення на транспортний засіб марки RENAULT, модель LOGAN, дата випуску 2018, № кузова НОМЕР_1 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації запропоновано задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період 10 квітня 2021 року по 13 серпня 2021 року включно, в тому числі:

- 271775,12 грн. - неповернута сума кредиту станом на 13.08.2021 року;

- 10 384,34 грн. - прострочені відсотки на 13.08.2021 року;

- 18 842,57 грн. - штраф за невиконання не грошових зобов`язань станом на 13.08.2021 року.

- 3 000.00 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 304 002,03 грн.

Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Виконавчим написом визначено період вимог банку, а саме, з 06.04.2021 року по 13.08.2021 року включно.

03.12.2020 року між позивачем та банком було укладено Договір про внесення змін до кредитного договору № 20668/2018 від 06.11.2018 року, яким сторони, зокрема, змінили графік платежів, за яким в період з 06.04.2021 року по 13.08.2021 року місячна сума сплати за кредитним договором була встановлена у розмірі 5 646,99 грн., з них:

до 06 травня 2021 року: 2 856,27 грн. - погашення основної суми боргу та 2 790,72 грн. відсотки за користування кредитом;

до 06 червня 2021 року: 2 795,50 грн. - погашення основної суми боргу та 2 851,49 грн. відсотки за користування кредитом;

до 06 липня 2021 року: 2 913,31 грн. - погашення основної суми боргу та 2 733,68 грн. відсотки за користування кредитом;

до 06 серпня 2021 року: 2 855,03 грн. - погашення основної суми боргу та 2 791,96 грн. відсотки за користування кредитом.

Загалом: 9 532,60 грн. - погашення основної суми боргу та 14 092,12 грн. відсотки за користування кредитом. Разом: 23 624,72 грн.

06.04.2020 року позивач та відповідач уклали Додатковий договір №1 згідно додатку 1, до якого (графік платежів) залишок суми платежу основної суми станом на 06.04.2020 року становив 285 897.82 грн.

На сайті банку розміщено інформацію, що реструктуризація боргу можлива лише при відсутності заборгованості.

Відповідно до поданої до позову Таблиці оплат, станом на 06.04.2020. року, щонайменше, у позивача відсутній був борг за Кредитним договором і за умовами цього договору залишок становив 283 771,79 грн., що на 2 126,03 менше, а ніж у Додатковому договорі №1 від 06.04.2020 року.

Позивач стверджує, що за умовами усіх договорів, які уклав з банком на виконання Кредитного договору, станом на 13.08.2021 року основний борг повинен був становити 252459,17 грн., а з урахування боргу за червень, липень та серпень 2021 року та недоплата за травень 2021р. (2 737.17 + 2 795.50 + 2 913.31 + 2 855.03 = 11 301.01 грн.) фактично становив 263 760,18 грн., тобто фактична різниця між тим, що банк подав нотаріусу і тим, що є по факту становить 8 014.94 грн.

Відповідно до Додаткового договору №1 від 06.04.2020 року строк дії Кредитного договору був продовжений до 05 листопада 2026 року, відтак, протягом дії цього договору сторони мають право здійснити взаємозвірку та у будь-який час дії Кредитного договору узгодити остаточну суму оплати.

Відтак, станом на день винесення виконавчого напису у позивача та відповідача існує неузгодженість сум оплати.

Банк надіслав позивачу досудову вимогу вих. № 27-9165122/21 від 13.07.2021 року, якою станом на 13.07.2021 року нарахував такому заборгованість за Кредитним договором, серед яких й є борг у розмірі 250.00 грн. - нарахована пеня.

Згідно п. 9.1. Кредитного договору будь - які зміни і доповнення до цього Кредитного договору вносяться лише за згодою сторін, шляхом укладання додаткових договорів.

У п.3.1.4. Договору застави від 10.04.2019 року позивач та банк передбачили, що у разі не виконання Заставодавцем зобов`язань за Кредитним договором, банк (Заставодержатель), має право достроково звернути стягнення на транспортний засіб марки RENAULT, модель LOGAN, дата випуску 2018, № кузова НОМЕР_1 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації, повернути суму кредиту та інші платежі за Кредитним договором.

Однак, Договором застави не змінено порядок дострокового погашення кредиту, в т.ч. й за рахунок заставного майна, який встановлено Кредитним договором. Так, сторони обумовили порядок дострокового повернення кредиту та інші належні до оплати платежі.

Згідно п. 4.8 Кредитного договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 4.7 цього Кредитного договору усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні, протягом 30 днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит і інші платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання повідомлення Банку (п. 4.7. Кредитного договору).

Як вбачається із досудової вимог вих. № 27-27-9165122/21 така складена 13.07.2021 року.

Позивач подає суду докази того (трекінг відслідковування поштових відправлень), що така вимога була надіслана 14.07.2021 року, а отримана позивачем 19.07.2021 року.

Отже, з часу отримання позивачем досудової вимоги, 30-ти денний термін виконання минав 19.08.2021 року

Однак, банк подав нотаріусу розрахунок боргу станом на 13.08.2021 року.

Відтак, банком не було дотримано 30-ти денного терміну на виконання позивачем добровільно вимоги про сплату боргу, або подання заперечень на таку вимогу, та подані до нотаріуса боргові зобов`язання відрізняються від тих, які зазначені у досудовій вимозі.

Кредитний договір, укладений сторонами, видавався на купівлю транспортного засобу та в розумінні ЗУ «Про споживче кредитування» є договором споживчого кредиту.

Як зазначалось вище до Кредитного договору був укладений договір іпотеки.

Відтак, перед поверненням кредиту у повному обсязі, позивач мав би право на 60 днів на добровільне повернення кредиту з моменту отримання від банку відповідного повідомлення.

Станом на 13.08.2021 року у позивача була прострочена заборгованість за 3 місяці.

Досудове повідомлення було отримано позивачем 19.07.2021 року, а 60-ти денний термін минав 19.09.2021 року.

Позивач до 19.09.2021 року сплатив 2 місячні платежі, отже, при дотриманні банком умов на 60 днів на добровільне повернення кредиту, вимога про дострокове повернення кредиту втратила б свою юридичну силу і не могла б бути подана нотаріусу як доказ надсилання такої вимоги.

Окрім того, досудова вимога не була надіслана майновому поручителю ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що аналіз ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій та іншого законодавства дає підстави вважати, що виконавчий напис нотаріуса, як виконавчий документ, може носити вказівний характер про звернення стягнення на майно та задоволення за рахунок такого майна грошових вимог.

Рекомендаційний характер виконавчого напису не передбачений законодавством.

Оскаржуваний напис такій вимозі не відповідає, в такому нотаріус лише пропонує звернути стягнення на рухоме майно та пропонує задовольнити вимоги банку.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Гладишевої Х.В. від 13.10.2021 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

01.11.2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він посилався на наступні обставини.

Так, відповідач АТ «Кредобанк» повністю заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, вважає позовну вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення у зв`язку із їх недоведеністю.

АТ «Кредобанк» дотримався вимог Кредитного договору від 06.11.2018 року, який укладено з ОСОБА_1

03.12.2020 між позивачем та банком було укладено Договір про внесення змін до кредитного договору №20668/2018 від 06.11.2018 року, яким сторони зокрема,змінили графік платежів, за яким в період з 06.04.2021 року по 13.08.2021 року, місячна сума сплати за кредитним договором була встановлена у розмірі 5646,99 грн.

З грудня 2020 року по березень 2021 року у позичальника відсутні платежі. з квітня платіж складає 5646,99 грн. в місяць.

Згідно графіку платежів вбачається, що була відсутня оплата з березня 2021 року по червень 2021 року.

10.06.2021 року в розмірі 2500,00 грн. була здійснена часткова оплата та 22.06.2021 року платіж у розмірі 6300,00 грн., - загальна сума оплат у червня 2021 року складає 8800,00 грн., хоча згідно графіку погашення заборгованості випливає, що оплати з березня 2021 року по червень мали скласти 16940,97 грн.

Наступний платіж був здійснений через 2 місяця, а саме 26 серпня 2021 року, позичальник здійснив оплату 6000,00 грн. із врахуванням попередньої прострочки на липень 2021 року з врахуванням платежу згідно графіку 5646,99 грн. складає 7787,96 грн. У вересні, а саме 20.09.2021 року позичальник здійснив оплату у розмірі 6300,00 грн., хоча фактично на вересень 2021 року позичальник мав оплатити 7787,96 грн. На кінець вересня фактична про строчка складає 12781,94 грн.

Згідно графіку платежу кожен строковий платіж позичальник має сплачувати 6 числа кожного місяця, а фактично позичальник не платив в зазначені строки, чим порушував умови договору та графік погашення заборгованості. Також в самій позовній заяві позивач вказує, що не дотримався графіку платежів та умов договору.

Відповідач звертає увагу суду, що досудова вимога яка була отримана ОСОБА_1 та залишена без реагування, вимога не виконана, заборгованість не погашена. ОСОБА_1 не висловив свої письмові заперечення щодо отриманої вимоги та суми боргу у встановлені строки ( 30 днів з моменту отримання)., а отже визнав вимоги і спірність відсутня.

Після отримання досудової вимоги, позичальник продовжував здійснювати платежі, а отже він визнав факт заборгованості.

Щодо пені у розмірі 250,00 грн. позивач вводить суд в оману та зловживає своїм процесуальним правом, оскільки у виконавчому написі пеня відсутня.

17.12.2018 року між ОСОБА_2 та банком було укладено договір поруки.

Майнова порука вживається в ЗУ «Про іпотеку», іпотека в даному кредиті відсутня.

Майновий поручитель особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи боржника.

ОСОБА_2 є поручителем по споживчому кредиту і не є майновим поручителем. Порука і майнова порука є різні за своєю суттю.

Всі твердження щодо поручителя підлягають відхиленню.

Також, відповідач заперечує проти заявлених позивачем розміру судових витрат.

Таким чином, АТ «Кредобанк» дотримався вимог Кредитного договору та Закону, а саме на адресу ОСОБА_1 була направлена досудова вимога, яку останній отримав 19.07.2021 року, строк виконання згідно вимоги до 19.08.2021 року. Виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави вчинений приватним нотаріусом 30.08.2021 року, розрахунок який подано нотаріусу включає період з 06.04.2021 року по 13.08.2021 року.

АТ «Кредобанк» дотримався вимог п. 4.8 Кредитного договору, вимог ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 1048-1050 ЦК України.

Відповідач надав нотаріусу усі документи, передбачені законодавством з дотримання строків та у чіткій відповідності до їх вимог.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги до задоволення не підлягають.

У зв`язку із відрахуванням з 06 січня 2023 року зі штату Франківського районного суду м. Львова судді Рівненського районного суду Рівненської області Гладишевої Христини Володимирівни у зв`язку з закінчення строку її відрядження до Франківського районного суду м. Львова (наказ №1/к від 06.01.2023 року) на виконання рішення зборів суддів № 1 від 16.01.2023 року та на підставі акту приймання-передавання справ та документів від 09.01.2023 року, на підставі розпорядження керівника апарату №705/Р від 29.03.2023 року, згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями 29.03.2023 року матеріали цивільної справи №465/8089/21 передані в провадження судді Мартьяновій С.М.

Ухвалою суду від 16.05.2023 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Козак Оленою Вікторівною, до Акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна та ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року у задоволенні клопотання позивача в частині витребування доказів відмовлено.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року у задоволенні заяви позивача про зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони та учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду повідомлялись належним чином. Проте, відповідачем надано відзив на позовну заяву, фактично в якому ним висловлено своє відношення до позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності позивача, відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що між АТ «Кредобанк» як кредитором та ОСОБА_1 як позичальником укладено 06.11.2018 року кредитний договір №20668/2018 (а.с.16-18).

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 кредитного договору Банк видав позичальнику кредит в сумі 332145,61 грн. на строк до 05.11.2025 року для здійснення повної/ часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки RENAULT, модель LOGAN, дата випуску 2018 року, № кузова НОМЕР_2 , укладеного між позичальником та ПП «Галич-Моторс», а також для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 6285,61 грн.

У пункті 6 кредитного договору сторони погодили, що виконання зобов`язань за цим договором забезпечується способами, що обумовлені в цьому Кредитному договорі та/або договорах забезпечення, зокрема, застава транспортного засобу марки RENAULT, модель LOGAN, дата випуску 2018 року, № кузова НОМЕР_2 ; Договір поруки №20668/2018/2 на суму 322145,61 грн.

У зв`язку з тим, між АТ «Кредобанк» як заставодержателем та ОСОБА_1 як заставодавцем 06.11.2018 року укладено договір застави, посвідчений Попович Ю.О., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, реєстровий номер 6406 (а.с. 12-14), який забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором від 06.11.2018 року №20668/2019. Предметом застави, відповідно до пункту 1.2 цього договору є рухоме майно транспортний засіб RENAULT, модель LOGAN, дата випуску 2018 року, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Пунктом 5.2 та 5.3 договору застави сторони погодили, що заставодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет застави: у разі надання заставодавцем недостовірної інформації заставодержателю згідно п. 2.1 цього Договору, в тому числі при нене попередженні заставодержателя про всі відомі заставодавцю права та вимоги інших осіб на предмет застави ( в т.ч. ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку); у разі порушення заставодавцем обов`язків, встановлених цим Договором; якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором терміни суми відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій), збитків. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється: у судовому порядку за рішення суду; у позасудовому порядку; на підставі виконавчого напису нотаріуса.

03.12.2020 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін та доповнень до Договору застави від 06.11.2018 року ОСОБА_3 , приватним нотаріусом ЛМНО за реєстровим №6406. (а.с.15)

Відповідно до п.1.1 Договору, цей договір застави забезпечує виконання зобов`язання та вимог Заставодержателя, які виникають з Кредитного договору №20668/2018 від 06.11.2018 року, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які укладені чи можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі. Кредит відповідно до вищевказаного Кредитного договору надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 322145,61 грн.; строк повернення кредиту до 05 листопада 2026 року; розмір та тип відсоткової ставки визначається кредитним договором.

Даний договір посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Попович Ю.О. 03.12.2020 року, зареєстровано в реєстрі за №3381.

06.11.2018 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №20668/2018/2, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі за Кредитним договором № 20668/2018 від 06.11.2018 року (п. 1.1 Договору поруки) . (а.с.26)

Розмір кредиту 322145,61 грн. Дата остаточного повернення кредиту включно до 05.11.2025 р. (п.п. 1.1.1, 1.1.2 Договір поруки)

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника.

Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником свої зобов`язань за Кредитним договором. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника. (п.2.2, п. 2.3 Договору поруки).

Згідно п.2.6 Договору поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність переди кредитором.

У зв`язку із невиконанням позичальником свої зобов`язань за кредитним договором АТ «Кредобанк» 14.07.2021 року направило ОСОБА_1 . Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, вих.№27-9165122/21 від 13.07.2021 року. (а.с.30)

В досудові вимозі від 13.07.2021 року вказано, що у випадку несвоєчасного виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором Банк набуває право звернення стягнення на предмет застави: автомобіль марка та модель RENAULT LOGAN, 2018 року випуску, № шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1461, колір синій, д.р.н. НОМЕР_3 , який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 02.11.2018 року ТСЦ 4641.

Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 13.07.2021 року заборгованість за Кредитним договором разом з пенею становить 297 970,79 грн. в т.ч.: 271775,12 грн. заборгованість по основному боргу, в т.ч. прострочена 11 135,33 грн.; 2815,67 грн. прострочені проценти; 5374,53 грн. нараховані проценти; 250,00 грн. нарахована пеня; 17 755,47 грн. штраф за невиконання не грошових зобов`язань.

Також, вказано, що АТ «Кредобанк» вимагає від ОСОБА_1 протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу , у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а також штрафні санкції, а саме: 297 970, 79 грн.

У разі невиконання даної вимоги, АТ «Кредобанк» змушений буде звернутися за захистом своїх порушених прав та законних ін6тересів до суду з метою стягнення існуючої заборгованості, або здійснити звернення стягнення на предмет застави одним із способів, визначених Договором застави.

30.08.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №3370, про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб RENAULT LOGAN, 2018 року випуску, № шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1461, колір синій, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Львів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце праці невідоме, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 02.11.2018 року ТСЦ 4641, та перебуває в заставі АТ «Кредобанк» на підставі Договору застави посвідченого 06.11.2018 року Попович Ю.О., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за реєстровим № 6406, до якого внесено зміни на підстав Договору про внесення змін та доповнень, посвідченого 03.12.2020 року Попович Ю.О., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за реєстровим №3381. За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного рухомого майна задоволено вимоги АТ «Кредобанк» за період з 06.04.2021 року по 13.08.2021 року включно, у тому числі: - 271775,12 грн. неповернута сума кредиту станом на 13.08.2021 року; - 10384,34 грн. прострочені відсотки станом на 13.08.2021 року; - 18842,57 грн. штраф за невиконання не грошових зобов`язань станом на 13.08.2021 року; - 3000,00 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису. Загальна сума 304002,03 грн. (а.с.11)

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. від 16.09.2021 року відкрито виконавче провадження №66860563 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса (а.с.49-50).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відтак, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (в ред. яка чинна станом на 30.08.2021) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (п. 1.2. Глави 16 Порядку).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Виконавчий напис вчинюється на підставі: а) оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) зазначено, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Можливість звернення стягнення на предмет застави передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року № 1255-IV (далі - Закон № 1255-IV).

Частинами 1, 3 ст.24 Закону № 1255-IV установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.

Така вимога узгоджується з ч.1 ст.27 Закону № 1255-IV, згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вказані вимоги закону є імперативними.

Факт недотримання стягувачем положень ч.3 ст.24 та ч.1 ст. 27 Закону № 1255-IV і нездійснення ним до вчинення виконавчого напису реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження є достатньою правовою підставою для визнання за рішенням суду виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16 травня 2018 у справі № 320/8269/15-ц. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 04 серпня 2021 року у справі № 465/7042/19 (провадження № 61-6002св21), від 06 червня 2022 року у справі № 754/15119/20 (провадження № 61-19834св21), від 20 липня 2022 року у справі №720/894/20 (провадження № 61-6476св21).

Відповідачем не було надано до суду доказів того, що ним було дотримано вимог ч.3 ст.24 та ч.1 ст. 27 Закону № 1255-IV та зареєстровано в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, загальний розмірі заборгованості який міститься у досудовій вимозі від 13.07.2021 року відрізняється від того розміру заборгованості який міститься у виконавчому написі від 30.08.2021 року.

Так, розмір основного боргу не зазнав змін, та складає 271 775,12 грн., проте розмір процентів збільшився на 2194,14 грн., розмір неустойки (пеня, штрафи), також, збільшився на 837,10 грн.

Однак, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 2 березня 2018 року по справі №444/9519/12, право банку нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

За період з 06.04.2021 по 13.08.2021 року ОСОБА_1 були внесені платежі, щодо сплати заборгованості. (а.с.89-92)

Окрім того, як вбачається з Руху по особовому рахунку за період з 07.12.2020 по 23.10.2021 року, ОСОБА_1 за період з 13.07.2021 року (дата складання досудової вимоги) по 30.08.2021 року (дата видання виконавчого напису) було сплачено 26.08.2021 року загальну суму у розмірі 5722,77 грн. (а.с.89-92)

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, у дотриманні вимог ч.3 ст.24 та ч.1 ст. 27 Закону № 1255-IV щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, чим порушив вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч.1,2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи боржника (стаття 1 ЗУ «Про іпотеку»).

«Поручитель» та «майновий поручитель» це є самостійні й різні за своєю природою види забезпечення виконання зобов`язання .

Тому до правовідносин застави, в яких бере участь майновий поручитель, положення про поруку не можуть застосовуватися. Останнє означає, що у разі забезпечення виконання зобов`язання порукою кредитор має право пред`явити до поручителя вимогу про виконання порушеного боржником зобов`язання та стягнення штрафних санкцій, викликаних цим порушенням.

Отже, в даному випадку ОСОБА_2 є поручителем по споживчому кредиту, а не майновим поручителем, оскільки іпотечного договору між сторонами укладено не було.

Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з чим, з відповідача Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений ОСОБА_1 за подання позовної заяви.

Щодо заяви про стягнення витрат на професійну правнику допомогу адвоката у розмірі 50000,00 грн., слід зазначити наступне.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів. рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Встановлено, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатом Козак О.В., на підтвердження цього в матеріалах справи міститься: копія договору №50 про надання правової допомоги від 07.10.2021 року, в якому відповідно до п. 4.1 вказано, що вартість послуг адвоката становить 50 000,00 грн., який клієнт повинен сплатити протягом року з дня укладання цього договору; ордер серії ВС №1089888 від 07.10.2021 року.

Проте, представник відповідача у своєму відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення стягнення витрат на професійну правнику допомогу адвоката у розмірі 50000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому з правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 вбачається, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Разом з тим, враховуючи характер спірних правовідносин, складність даної категорії справ, обсяг наданих адвокатом послуг, а також пропорційність, розумність та співмірність розміру судових витрат до предмета спору, та те, що представник відповідача заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу, суд прийшов до висновку про необхідність зменшення розміру судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, з 50000,00 грн. до 25000,00 грн., що підлягають стягненню на користь позивача з відповідач.

Оскільки суд вживав заходи забезпечення позову ухвалою від 01.11.2021 року, то відповідно до вимог ч.7 і ч. 8 ст.158 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову строк дії заходів забезпечення позову триває відповідно до зазначеної норми ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Козак Оленою Вікторівною, до Акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна та ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за номером №3370 від 30.08.2021 року, яким пропоновано звернути стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб RENAULT LOGAN, 2018 року випуску, № шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1461, колір синій, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Львів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце праці невідоме, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 02.11.2018 року ТСЦ 4641, для задоволення вимог Акціонерного товариства «Кредобанк» на загальну суму 304002,03 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правнику допомогу у розмірі 25000 (двадцять п`ять) тисяч 00 копійок.

Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №3370 від 30.08.2021 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Кредобанк», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова, 78.

Третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, місцезнаходження: м. Львів вул. Рубчака І., буд. 5.

Третя особа: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Мартьянова С.М.