Провадження №2-з/522/91/23
УХВАЛА

20 квітня 2023 року м.Одеса

Приморського районного суду м.Одеси у складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №522/13118/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.02.2017 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено.

06.03.2023 року від ОСОБА_1 на адресу Приморського районного суду м.Одеси поштою надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову по зазначеній справі.

Клопотання обґрунтована тим, що ухвалою суду від 22.07.2016 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , до вирішення спору по суті. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.02.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. У зв`язку з цим, на підставі п.9 ст.158 ЦПК України заявник просив скасувати заходи забезпечення позову по зазначеній справі.

Ухвалою суду від 13.03.2023 року було призначене судове засідання з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову на 20.03.2023 року.

У судове засідання призначене на 20.03.2023 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 20.04.2023 року.

У судове засідання призначене на 20.04.2023 року сторони не з`явилися, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову не перешкоджає розгляду цього питання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 24.04.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Ухвалою суду від 22.07.2016 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , до вирішення спору по суті.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.02.2017 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовлено.

06.03.2023 року від ОСОБА_1 на адресу суду поштою надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому зазначила, що ухвалою суду від 22.07.2016 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , до вирішення спору по суті. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.02.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Зазначений арешт обмежує її право власності, а тому вважає, що зазначений арешт підлягає скасуванню.

Суд встановив, що на час звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.02.2017 року набрало чинності. Таким чином арешт порушує права відповідача щодо розпорядженням майном.

Згідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.ч.9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

Суд вважає позбавлення відповідача права на вільне розпорядження своїм майном шляхом продовження арешту порушенням статті 1 Першого протоколу.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що зникли підстави для забезпечення позову, судом не встановлені інші передбачені процесуальним законом підстави для забезпечення позову, з огляду на що, вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.5, 10-13, 158, 223, ст.247, 258-260, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 22 липня 2016 року по справі №522/13118/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, а саме, зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Копію ухвали суду направити сторонам для відома, а також для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради (м.Одеса, вул.Черняховського, 6).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 24.04.2023 року.

Суддя: Домусчі Л.В.