Справа № 524/7539/22
Провадження № 2/524/755/23
В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
Відповідач не з`явилвсь в судове засідання, відзив не подала.
ПОЯСНЕННЯ ТРЕТОЇ ОСОБИ
В судовому засіданні представник третьої особи, ОСББ «№56», пояснила, що факт залиття було встановлено шляхом безпосереднього доступу до квартири відповідача. Для усунення насідків був викликаний сантехнік, який пояснив, що причиною залиття є порушення схем підключення сантехніки. Крім того, у вересні 2022 року також була аналогічна ситуація із залиттям.
ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Позивач, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з ДРРПНМ №317003835 від 07.12.2022.
Відповідач, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою КП «КМБТІ» від 29.06.2023.
21 травня 2022 року та 22 вересня 2022 року комісією у складі голови правління ОСББ-56 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були складені акти-обстеження квартири АДРЕСА_1 та встановлено факт залиття квартири.
В акті від 22.09.2022 зазначено про те, що причиною затоплення є старі і засмічені труби каналізації у квартирі АДРЕСА_3 .
09.12.2022 судовим експертом Шлапак С.Л. складено висновок експерта №10/6-22 за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту приміщень квартири АДРЕСА_1 в зв`язку із їх залиттям, становить 6691 грн.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).
Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ч.1 ст.81, ч.6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
ОЦІНКА СУДУ
Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
На підтвердження факту спричинення матеріальної шкоди та її розміру позивачем були надані суду копія акту-обстеження та висновок експерта. Також, за клопотанням позивача судом було допитано свідків.
Так, суд відзначає, що актом обстеження підтверджено факт залиття квартири, власником якої є позивач. Крім того, вказаний факт доводиться показаннями свідків.
На думку суду, позивачем доведено належними та допустимим доказами факт спричинення майнової шкоди.
Суд відзначає, що відповідачем не було надано суду доказів, які б спростовували те, що залиття квартири, власником якої є позивач, відбулось не з її вини.
З огляду на відсутність доказів, які б спростовували те, що залиття квартири, власником якої є позивач, відбулось не з вини відповідача, а також наявність доказів, які підтверджують факт спричинення матеріальної шкоди позивачу, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди в сумі 6691 грн підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Вирішуючи вимоги позивача про стягнення моральної шкоди суд приймає до уваги вік позивача, розмір завданої матеріальної шкоди, тривалість страждань позивача та обсяг зусиль, які позивач має докласти для відновлення своїх прав.
Отже, виходячи із засад розумності і справедливості, та приймаючи до уваги характер вчиненого порушення, суд вважає, що відповідним і достатнім буде визначення моральної шкоди в сумі 1000 грн.
Відтак, суд частково задовольняє позов
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із витрат, пов`язаних із залученням експерта та судового збору в сумі 1014 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог(46.08 %).
Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 матеріальну шкоду в сумі 6691 грн та моральну шкоду в сумі 1000 грн та судові витрати в сумі 1014 грн
В іншій частині вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 05.07.2023
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ