Справа № 462/4269/23
УХВАЛА

12 липня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А. І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Представник позивача адвокат Качмар І. О., 06.06.2023 року (вх. № 11754) звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовною заявою до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.06.2023 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з її істотними недоліками.

На усунення зазначених недоліків позивачу надавався п`ятиденний строк.

09.06.2023 року позивач отримав зазначену ухвалу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа на електронну пошту позивача.

20.06.2023 року (вх. № 12840) на адресу Залізничного районного суду м. Львова, подана письмова заява про усунення недоліків позовної заяви однак, як вбачається із заяви про усунення недоліків представником позивача не було у повній мірі усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду.

Однак, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.06.2023 року позовну заяву було повторно залишено без руху у зв`язку з її істотними недоліками.

На усунення зазначених недоліків позивачу надавався п`ятиденний строк.

26.06.2023 року позивач отримав зазначену ухвалу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа на електронну пошту позивача, зазначену у позовній заяві, однак у встановлений ухвалою строк позивачем не було усунуто недоліки заяви, вказані в ухвалі.

Відповідно, ухвала про залишення позовної заяви без руху не була виконана.

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув вказані в ухвалі суду недоліки у встановлений строк, суд дійшов висновку, що позовну заяву - слід повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: