ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3948/23 Справа № 201/156/22 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової-Бандюкової Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю (суддя першої інстанції Демидова С.О.) , -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органу державної влади, суму у розмірі 30000,00 грн.

23 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року стягнуто з держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду та прийняти нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що додаткове рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, документи на підтвердження витрат на правничу допомогу у даній справі складені на підставі розрахунків самого позивача та/або його представника, вони не підтверджені об`єктивними та належними доказами.

Також апелянт звертає увагу Дніпровського апеляційного суду на те, що розгляд даної справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, тому вимоги позивача щодо відшкодування витрат на участь адвоката у судових засіданнях є необгрунтованими.

Крім того, апелянт зазначив, що попередня консультація клієнта з адвокатом, узгодження позиції у справі, вивчення НПА та правових позицій не є окремим видом адвокатської діяльності, а є частиною підготовки позовної заяви. Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про неспівмірність оплати послуг адвоката зі складністю даної справи.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2023 року справу № 201/156/22 витребувано з суду першої інстанції.

08 березня 2023 року справа надійшла до апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано сторонам строк для подання відзиву.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги сторони отримали електронною поштою 13 березня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2023 року справу призначено до розгляду.

Судові повістки сторони отримали електронною поштою 27 березня 2023 року.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 19 квітня 2023 року представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не з`явився, надіслав до Дніпровського апеляційного суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с.63 - 64).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 19 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кожухарь В.М. не з`явилися, надіслали до Дніпровського апеляційного суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність (а.с. 65 - 66).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасн иків справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органу державної влади, суму у розмірі 30000,00 грн.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено до стягнення з відповідача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 10000,00 грн.; при поданні позовної заяви позивачем додано договір про надання правової допомоги від 17 березня 2021 року, розрахунок вартості адвокатського гонорару від 17 березня 2021 року та квитанцію від 17 березня 2021 року про сплату за юридичні послуги в розмірі 10000,00 грн.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається із пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.

Вказане вище співпадає з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у Додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14 382цс19.

До заяви про розподіл судових витрат адвокатом Кожухар В.М. надано: договір про надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 17.03.2021 року; розрахунок вартості адвокатського гонорару по договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 від 17.03.2021 року; квитанція про сплату за юридичні послуги на суму 10000,00 грн. (том № 1, а.с. 70 - 73).

Разом з тим, Дніпровський апеляційний суд вважає, що в розрахунку вартості адвокатського гонорару по договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 від 17.03.2021 року перші три пункти є тотожними та вартість їх завищена.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і тому вимоги позивача щодо відшкодування витрат на участь адвоката у судових засіданнях є необґрунтованими.

Враховуючи загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливість та розумність, Дніпровський апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

В іншій частині стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року змінити.

Стягнути з держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 24 квітня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна