Справа № 461/5618/23
Провадження № 2/461/2258/23
УХВАЛА

про залишення без руху позовної заяви

17.07.2023 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду міста Львова Стрельбицький В.В., розглянувши та дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Прохоренко Олег Іванович, до Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, ?

встановив:

адвокат Прохоренко Олег Іванович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, з підстав наведених у позовній заяві.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у вищезазначеній справі, приходжу до наступного висновку.

Позовна заява подається до суду з додержанням вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Таке підтвердження у позовній заяві ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Прохоренко Олег Іванович, відсутнє.

Разом з тим, ч. 4 ст. 175 ЦПК України, встановлено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач є звільнена від сплати судового збору, натомість, у позовній заяві відсутнє обґрунтування на підтвердження вищезгаданих підстав.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Так, у прохальній частині позовної заяви позивач просить витребувати у Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Українська залізниця» довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_2 за останні 12 (дванадцять) місяців.

Водночас, частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. ч. 1,3 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Отже, заявляючи клопотання про витребування доказів учасник справи повинен зазначити причини, з яких він не може одержати цей доказ самостійно, до такого клопотання долучаються докази (відомості), які підтверджують неможливість одержання таких доказів самостійно. При цьому, необхідним у даному випадку є належне обґрунтування того, які саме обставини можуть бути підтверджені витребуваними доказами, а також їх значення для правильного розгляду та вирішення справи.

Однак, позивачем до позовної заяви не надано належних доказів та не наведено відповідного обґрунтування неможливості самостійно одержати витребувані матеріали, зокрема не наведено чому позивач не може надати такі докази самостійно. Власне, саме клопотання про витребування доказів відсутнє.

Статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від звернення до суду за захистом є недійсною.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 5 ЦПК).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Таким чином, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, оскільки у позовній заяві не міститься:

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- не наведено підстави звільнення позивача від сплати судового збору;

- не подано клопотання про витребування доказів з належним обґрунтуванням неможливості самостійно одержати даний доказ.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець, держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення, вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб).

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що позовну заяву, слід залишити без руху для усунення вказаних недоліків, про що повідомити позивача.

Керуючись ст.185 ЦПК України,суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Прохоренко Олег Іванович, до Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 термін для усунення недоліків протягом десяти днів, з дня отримання копії ухвали, а саме:

- надати суду підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- навести підстави звільнення позивача від сплати судового збору;

- подати клопотання про витребування доказів з дотриманням положень ст. 84 ЦПК України та належним обґрунтуванням неможливості самостійно одержати даний доказ.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повертається позивачам з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Стрельбицький