КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/9825/2023
УХВАЛА

16 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Білич І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дошкільного навчального закладу № 296 в особі директора Дадівереної Олени Василівни на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Дніпровського районного суду міста Києва Хромової О.О.,

у цивільній справі №755/19794/21 за позовом ОСОБА_1 до Закладу дошкільної освіти «Віночок» № 296 про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час відсторонення, -

встановила:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду, 05 травня 2023 року засобами поштового зв`язку Дошкільний навчальний заклад № 296 в особі директора Дадівереної О.В., в порядку ст. 355 ЦПК України, подав апеляційну скаргу, у якій, зокрема, просив поновити процесуальний строку на його апеляційне оскарження. Як на підставу для поновлення вказаного строку, посилався на те, що повний текст оскаржуваного рішення не було вручено йому у день проголошення та не надано й на час подання апеляційної скарги.

14 червня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшли матеріали справи.

Однак, апеляційна скарга не може бути прийнята судом та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено судом 13 жовтня 2022 року, повний текст якого складено - 18 жовтня 2023 року, а апеляційну скаргу направлено - 05 травня 2023 року, тобто з пропуском строку на його апеляційне оскарження.

Згідно довідки про доставку електронного листа від 24 жовтня 2022 року, документ в електронному вигляді «Рішення» від 13 жовтня 2022 року по справі № 755/19794/21 було надіслано 24 жовтня 2022 року на електронну адресу скаржника: . Документ доставлено до електронної скриньки 24 жовтня 2022 року (а.с. 129).

Зазначену електронну адресу скаржник систематично вказував у своїх процесуальних документах, зокрема, у відзиві на позовну заяву (а.с. 53-60), запереченнях (а.с. 108-111), клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 121).

Вказана електронна адреса зазначена скаржником й у поданій ним апеляційній скарзі.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 січня 2023 року в справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22) «якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Таким чином, відповідач, особисто надавши такі засоби комунікації, як електронна адреса: , хоча міг цього і не робити, фактично погодився на доставлення йому судових документів на вказану ним електронну адресу.

Враховуючи наведене, посилання скаржника на неотримання ним копії повного тексту оскаржуваного рішення, є безпідставним.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача була присутня під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року.

Згідно інформації з ЄДРСР, повний текст оскаржуваного рішення було направлено судом до реєстру 24 жовтня 2022 року, а оприлюднено 25 жовтня 2022 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до ЄДРСР, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином, скаржник не був позбавлений можливості ознайомитися з повним текстом оскаржуваного рішення в ЄДРСР.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає вказані скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду неповажними.

Отже, скаржнику необхідно вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 354, 356, 357 ЦПК України, суд, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Дошкільного навчального закладу № 296 в особі директора Дадівереної Олени Василівни на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року залишити без руху.

Надати скаржникові право на звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження вказавши інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснивши, що якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку встановленому ст. 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя :