Справа № 535/1238/22
Провадження № 2/535/81/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 квітня 2023 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Мальцева С.О.,

при секретарі - Кашубі Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу кредитором спадкодавця ;-

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 13.01.2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н. Відповідно до даного договору ОСОБА_2 отримала кредит з подальшим максимальним збільшенням кредитним лімітом до 22.000 грн.. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 64). Банк звернувся до Котелевської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців померлої ОСОБА_2 . 16.03.2023 року в ході розгляду справи отримано відповідь Котелевської державної нотаріальної контори , що на підставі претензії банку після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 було заведено спадкову справу № 78/2021. 21.12.2021 року на ім`я ОСОБА_1 (спадкоємця померлої) банком було направлено вимогу сплатити заборгованість, в порядку, передбаченому ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. Проте зазначена претензія була залишена без вручення та була повернута банку. В зв`язку з чим просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» борг в сумі 11 560, 25 грн. та судові витрати в розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 16.09.2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» Балагурак В.В. про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. В повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 21.11.2022 року , зазначено що ОСОБА_1 за зазначеною адресою не проживає (а.с. 113, 114).

При цьому, відповідно до оголошення Котелевського районного суду Полтавської області від 07.12.2022 року, 17.01.2023 року та 09.02.2023 року виклик відповідача ОСОБА_1 у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України (а.с. 104, 110, 112).

Клопотань, заперечень чи заяви про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу Котелевського районного суду Полтавської області не надходило.

Згідно відмітки в паспорті громадянина України та адресної довідки Котелевської селищної ради Полтавської області відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 62-63, 105).

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а відповідно до ч. 4 ст. 223 України суд має право у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення). Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

13.01.2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н. Відповідно до даного договору ОСОБА_2 отримала кредит з подальшим максимальним збільшенням кредитним лімітом до 22.000 грн. (а.с. 9-61).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с 64).

Банк звернувся до Котелевської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців померлої ОСОБА_2 . 16.03.2023 року в ході розгляду справи отримано відповідь Котелевської державної нотаріальної контори , що на підставі претензії банку після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 було заведено спадкову справу № 78/2021 (а.с. 68,115) .

21.12.2021 року на ім`я ОСОБА_1 (спадкоємця померлої) банком було направлено вимогу сплатити заборгованість, в порядку, передбаченому ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. Проте зазначена претензія була залишена без вручення та була повернута банку. В зв`язку з чим просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» борг в сумі 11 560, 25 грн. та судові витрати в розмірі 2 481 грн. 00 коп.( а.с. 69-70).

Згідно з ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст. ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281, 1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно відповіді Котелевської державної нотаріальної контори вбачається, що лише на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 було заведено спадкову справу № 78/2021 (а.с 115).

Претензійний лист до відповідача направлявся позивачем АТ КБ «ПРИВАТ БАНК ». В матеріалах даної справи відсутні відомості про те, що відповідач отримав вищезгадані претензійні листи від позивача.

Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що після померлої ОСОБА_2 на її майно що залишилося ніхто не отримував свідоцтво про прийняття спадщини.

За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Проте, представник позивача в своїй позовній заяві як на підставу задоволення позову посилається на те, що відповідач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що прийняла спадщину і повинен нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було.

Позивач також не надав суду доказів, які підтверджують, яке саме майно прийняв у спадок відповідач та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з нього заявлених позивачем грошових коштів.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.608, 1216, 1218, 1219, 1281-1282, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст.4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛ И В :

У задоволенні позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач : Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (місце знаходження: 01001 м. Київ вул. Грушевського, буд. 1-Д, ідентифікаційний код в ).

Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя С.О. Мальцев