печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5192/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Головко Ю.Г.,

за участю секретаря судових засідань Солонухи Д.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів - адвокатів Войченко С.В., Ірзи А.І.,

третьої особи Бурлак О. В. ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвокатів Войченка Сергія Вікторовича, Ірзи Аліни Ігорівни про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурлак Олександра Володимирівна про визнання договору дарування квартири недійсним, поділ сумісного майна, без розгляду.

ВСТАНОВИВ :

У провадженні суду перебуває зазначена справа. Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 28.10.2020, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурлак О. В. недійсним; визнати за позивачкою право власності на частину чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

У підготовчому засіданні представники відповідача - адвокат Войченко С. В, та Ірза А. І. заявили клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що позовну заяву подано не уповноваженою особою, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Зазначили, що всупереч положень ч. 4 ст. 62 ЦПК України адвокат позивача Ємець С. М. не подала на підтвердження своїх повноважень оригінал ордеру виданого на ведення справи в суді, який має містити всі реквізити визначені Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстрів адвокатів. На думку представників відповідачів, ордер оформлено із порушенням положень Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та вищевказаного Положення, оскільки адвокат Ємець С. М. є адвокатом адвокатського об`єднання «Юридична консультація Печерського району м. Києва», та саме ним було видано ордер.

Відповідно до п. 10, 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги від 12.04.2019 № 41 ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи; ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Керівником адвокатського об`єднання є Місевич О. З. Проте, на думку адвокатів відповідача, ордер на надання правової допомоги № 1228974 від 15.08.2022 містить два майже ідентичні підписи, у зв`язку з чим вони припускають, що всупереч вимогам Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги від 12.04.2019 № 41, вказаний ордер не підписано керівником адвокатського об`єднання, яким цей ордер видано.

Такої ж позиції, представники відповідача, дотримуються і щодо договору № 04 про надання правової допомоги від 15.08.2022 та зазначають, що доданий до позовної заяви договір було підписано позивачкою з одного боку, а з другого - адвокатом Ємець С. М. від імені адвокатського об`єднання.

Проте, у випадку укладання договору з адвокатським об`єднанням, такий договір укладається та підписується від імені об`єднання особою, уповноваженою на це.

З огляду на зазначене, представники відповідача просили суд, клопотання задовольнити та залишити позовну заяву без розгляду.

У судовому засіданні позивачка заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, пояснила, що звернулась до АО «Юридична консультація Печерська юридична консультація м. Києва» для отримання правової (правничої) допомоги та довіряє адвокату Ємець С. М. бути її представником в суді, адже їй самостійно важко захищати свої інтереси в суді без представника.

Представник позивача - адвокат Ємець С. М., про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилась.

Третя особа клопотання представників відповідача підтримала.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява представників відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на судовий захист та передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Згідно з ч. 1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною ч. 4 ст.62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Згідно з ч. 5 вказаної статті відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до п. 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (далі - Положення) ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Із матеріалів справи встановлено, що 07.02.2023 адвокат Ємець С. М. подала до Печерського районного суду м. Києва позовну заяву від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 , додатками до позовної заяви від 07.02.2023 зазначила та надала документи на підтвердження повноважень представника позивача: копія договору № 4 від 15.08.2022, копія ордеру серії АА № 1228974 та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно з п. 10 Положення, ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи.

Під час дії воєнного стану на території України дозволяється видача адвокатським бюро / адвокатським об`єднанням ордеру без скріплення його печаткою юридичної особи та без підпису керівника адвокатського об`єднання, адвокатського бюро. Правовідносини між адвокатом, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера та адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро врегульовуються внутрішніми документами цих організаційно правових форм здійснення адвокатської діяльності. (Пункт 10 доповнено новим абзацом згідно з Рішенням Ради адвокатів № 45 від 29.04.2022).

Додана до позовної заяви копія ордеру серії АА № 1228974 містить підписи в графі адвокат, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та керівника адвокатського бюро/об`єднання.

Статтею 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно з ч. 4 ст. 27 цього Закону договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Аналогічними є приписи статті 14 ПАЕ відповідно до яких адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором. До договору про надання правової допомоги також застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір.

Отже, доводи сторони відповідача суд не приймає, адже представником позивача до матеріалів позовної заяви надані відповідні документи, що дають право адвокату представляти інтереси позивачки. Також, у підготовчому засіданні приймала участь особисто позивачка ОСОБА_1 , яка позовні вимоги підтримала у повному обсязі з викладених у позовній заяві мотивів, що не ставить під сумнів волевиявлення позивачки на уповноваження ОСОБА_5 представляти її інтереси.

Таким чином, відсутні підстави для залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку з тим, що до позову не додано документів, які б підтверджували волевиявлення позивача на надання повноважень адвокату.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Керуючись ст.62, 200, 257 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвокатів Войченка Сергія Вікторовича, ОСОБА_6 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурлак Олександра Володимирівна про визнання договору дарування квартири недійсним, поділ сумісного майна, без розгляду - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Г. Головко