Справа № 304/6/23 Провадження № 2/304/32/2023
У Х В А Л А

21 квітня 2023 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Галас А.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №304/6/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

У С Т А Н О В И В:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 19 жовтня 2006 року, згідно якої отримав кредитний ліміт на картковий рахунок, який було збільшено до максимальної суми 15 000 грн. ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2., 3.3. вказаного Договору, на підставі якого відповідач при його укладанні надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Однак позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12 грудня 2019 року, а відтак його спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 12 грудня 2019 року по 12 червня 2020 року. У даному випадку спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 . Так на виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України 21 грудня 2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Маріаша В.І. та 26 травня 2021 року отримана відповідь. Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника, яке відбулося у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме шість місяців з дня відкриття спадщини. Також вказує, що 23 червня 2021 року спадкоємцям позичальника було направлено лист-претензію, якими позивач пред`явив свої вимоги, однак жодних дій вчинено не було. Відтак станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 19 жовтня 2006 року склала 8 237,77 грн, яка складається з 8 237,77 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі простроченим. На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак попередньо направив суду заяву, в якій доводив до відома суду, що станом на 28 лютого 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем повністю сплачена, що свідчить про відсутність предмета спору та, як наслідок, є підставою для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Одночасно просив вирішити питання повернення судового збору.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилися, однак відповідач ОСОБА_4 попередньо подавала суду заяву, в якій просила долучити копію банківської квитанції про сплату нею заборгованості у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви, суд прийшов до такого висновку.

Суд встановив, що 19 жовтня 2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений Договір про надання банківських послуг № б/н, за умовами якого позивач надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_3 погодився, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. За вказаним договором ОСОБА_3 були видані кредитні картки, зокрема востаннє з терміном дії до 12/22 (а. с. 51) та встановленим кредитним лімітом.

В той же час судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що стверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12 грудня 2019 року.

Разом з цим позивач зазначає, що за життя ОСОБА_3 порушив зобов`язання по кредитному договору, а відтак на день його смерті заборгованість за ним склала 8 237,77 грн, яка складається з 8 237,77 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі простроченим кредитом.

В той же час судом встановлено, що у клопотанні товариства від 09 березня 2023 року надісланої на адресу суду, позивачем визнається той факт, що відповідачі у добровільному (позасудовому) порядку погасили заборгованість за кредитним договором.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20.

Відтак, оскільки у даному випадку сума заборгованості за кредитним договором, яка заявлена позивачем, повністю погашена відповідачем ОСОБА_4 , що в свою чергу свідчить про відсутність на даний момент предмета спору, то провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Вирішуючи питання про повернення судового збору суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України зазначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір».

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Матеріали справи свідчать, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір згідно з платіжним дорученням № ZZ425B1PML від 15 листопада 2022 року у розмірі 2 481 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу судового збору у вказаному розмірі.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ст. 256, ст. 2, 7, 10, 55, 76-80, 258-261 ЦПК України, п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Повернути Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн, сплачений згідно з платіжним дорученням № ZZ425B1PML від 15 листопада 2022 року.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий: Чепурнов В. О.