Справа № 713/877/23
Провадження №2/713/156/23
РІШЕННЯ

іменем України

20.04.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., відповідача ОСОБА_1 , представника позивачки адвоката Клима Володимира Григоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

У позові вказувала, що 05.10.2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 та прийняла його прізвище, її дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 . Шлюб зареєстрований у виконкомі Банилівської сільської ради, актовий запис №22.

У шлюбі народилося троє дітей - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з нею і знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні.

Посилалася на те, що з січня 2023 року разом не проживають і не підтримують ніяких відносин, оскільки їй прийшлося залишити будинок та з дітьми перейти проживати до своїх батьків через те, що відповідач почав застосовувати до неї домашнє насильство. Постійно влаштовує сварки, ображає її в присутності дітей, що негативно впливає на їх виховання. Тому вважає, що сім`я існує формально.

Також зазначила, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати своїх дітей -відмовляється добровільно надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Відповідач не працює.

Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_1 , який зареєстрований 05.10.2012 року у виконавчому комітеті Банилівської сільської ради, актовий запис №22, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_7 , стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до їх повноліття та стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Клим В.Г. заявлений позов підтримав. Посилаючись на викладені у позові обставини просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, вважав, що підстав для задоволення позову немає, оскільки є бажання зберегти сім`ю.

Суд, заслухавши представника позивачки адвоката Клима В.Г., відповідача ОСОБА_1 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачкою ОСОБА_2 суду надані такі докази:

оригінал повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 15.02.2023 року Вижницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно якого - 05.10.2012 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №22, після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 прийняла прізвище ОСОБА_7 ;

довідку №02-18/441, видану 15.03.2023 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якої - неповнолітні діти сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають з ОСОБА_2 , 1988 року народження в с. Банилів та знаходяться на її утриманні;

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.09.2014 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10.10.2018 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, згідно якого - ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 25.09.2021 року Вижницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), згідно якого - ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_6 , батьками якого зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підтвердження заперечень проти позову відповідач ОСОБА_9 доказів суду не надав.

При вирішенні позовної вимоги про розірвання шлюбу суд застосовує норми права.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз`яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З наданих позивачкою та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що:

сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2012 року;

у шлюбі у сторін народилося троє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач позов не визнав, однак не спростував доводи позивачки про те, що шлюб між ними існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, разом не проживають та спільного господарства не ведуть з січня 2023 року.

Тому Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сім`я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу обґрунтована та підлягає задоволенню.

Також відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивачки ОСОБА_2 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 гривень.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 бажає надалі іменуватись шлюбним прізвищем.

При вирішенні позовної вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей суд застосовує норми права.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З наданих позивачкою та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що:

неповнолітні діти сторін ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають з позивачкою ОСОБА_2 у с. Банилів та знаходяться на її матеріальному утриманні;

відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів, що він надає допомогу на утримання неповнолітніх дітей у достатньому розмірі;

відповідач підтвердив, що він здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, офіційно не працює.

Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/2 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення ними повноліття.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягає задоволенню із стягненням з відповідача ОСОБА_1 в дохід держави судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

На підставі ст.ст.110, 112-114, 180-183, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 354, п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований 05.10.2012 року у виконавчому комітеті Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №22 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 надалі іменуватись шлюбним прізвищем ОСОБА_7 .

Копію рішення суду після набрання ним чинності надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. (тисячу сімдесят три гривні 60 коп.).

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - з 20.03.2023 року і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. (тисячу сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Складання повного тексту рішення відкладено на строк п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК