Справа № 490/2077/23
Провадження № 2/487/1380/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 м.Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва згідно з ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.03.2023 надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини разом з заявою позивача про забезпечення позову.

У позовній заяві позивач зазначив, що з січня 2021 колишня дружина ОСОБА_2 почала перешкоджати йому у спілкуванні з сином, а саме: він не мав змоги особисто бачити дитину, не мав можливості привітати дитину на свята та подарувати подарунки, не мав можливості спілкуватися з сином шляхом мобільного чи інтернет зв`язку. Останній раз позивач бачив свого сина 09.02.2022, і з того часу достовірною інформацією про місце знаходження дитини не володіє.

Оскільки пртягом тривалого часу батькам дитини не вдалося самостійно вирішити конфлікт щодо участі батька в житті дитини, позивач звернувся до Служби у справах дітей адміністрації Центрального району ММР та просив визначити графік спілкування з дитиною, проте чергове засідання не відбулося через початок воєнної агресії проти України.

Після початку воєнної агресії проти України позивачу взагалі невідомо, де перебуває його син, в якому він стані, та в яких умовах він проживає.

На думку позивача, не дивлячись на рівні права обох батьків щодо участі у вихованні дитини, відповідачка протягом тривалого часу продовжує ігнорувати прохання позивача щодо повідомлення інформації про місцезнаходження дитини, не відповідає на телефонні дзвінки та не надає інформації про стан здоров`я спільної дитини та будь-яку іншу інформацію про дитину, тим самим дає підстави дійти висновку, що взагалі не бажає віддавати сина батькові, без будь-яких пояснень своєї поведінки, чим викликає в позивача психологічні страждання, а також психологічні страждання у дитини.

Позивач просить визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином:

-кожен вівторок або четвер з 13:00 до 20:30 год. з можливістю забирати дитину із шкільного закладу;

-кожної другої суботи місяця з 10:00 год. до 10:00 год. неділі з можливістю ночівлі з батьком;

-кожень день народження дитини з 11:00 год. до 16:00 год. або наступного дня після дня народження з 12:00 до 19:00 год;

-кожні шкільні канікули не менше семи діб, оздоровалення без присутності матері на території України та за її межами за домовленістю батьків та згодою дитини;

-святкування Нового року почергово з кожним із батьків;

-забезпечити можливість ОСОБА_1 безперешкодно спілкуватися із сином засобами талефонного чи іншого зв`язку;

-батькам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за два дні до зустрічі батька з сином обмінюватися інформацією щодо фактичного місця проживання та перебування дитини, враховувати при цьому стан його здоров`я, розпорядок дня та інші обставини, що мають значення для організації побачень з ним. У разі, якщо побачення не відбулось у визначений день та час повністю або частково з поважних причин, то цей час переноситься на інший зручний для дитини і батька час та день.

З метою запобігання втрати емоційного контакту батька з малолітнім сином, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про участь батька у житті та вихованні малолітньої дитини, позивач вважає за необхідне застосування заходу забезпечення позову у спірних правовідносинах із дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано правовий механізм забезпечення позову та захистити, в першу чергу, інтереси дитини. На думку позивача, зустрічі батька з дитиною будуть сприяти відновленню довірчих відносин та емоційного контакту між ними, відповідатимуть інтересам як батька, так і дитини, та зможуть усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини. У заяві про забезпечення позову позивач просив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні та побаченнях із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання можливості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної другої суботи та четвертої неділі кожного місяця.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до частин першої, другої ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (пп. 2, 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2012 по 28.12.2019.

Шлюб було розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2019 по справі №487/6935/19.

Позивач та відповідачка є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю.

Між сторонами виник спір з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому позивач просить суд визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, зазначивши у позовній заяві відповідний графік.

Також у заяві про забезпечення позову позивач просить зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні та побаченнях із сином шляхом надання можливості безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу за визначеним у цій заяві графіком.

Суд вважає, що встановлення днів тижня для зустрічей позивача з його сином фактично вирішує по суті одну із заявлених ним позовних вимог за позовом про встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини. Тоді як звернення особи до суду з позовом, однією з вимог якого є визначення способу та порядку участі у вихованні дитини шляхом встановлення відповідного графіка, а також із заявою про забезпечення позову щодо побачень та спілкувань (контактів) із дитиною, тотожні між собою, а тому вжиття заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами не допускається.

Забезпечення позову у спосіб, запропонований позивачем, фактично наперед вирішує питання, які стосуються розгляду частини позовних вимог по суті, а це суперечить до ч. 10 ст.150 ЦПК України.

Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

На підставі викладеного, суд ввжає, що слід відмовити у забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259 ЦПК, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24.04.2023.

Суддя Т.А.Карташева