ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4539/23 Справа № 201/2384/22 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Ткаченко І.Ю.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса) на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

19 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів.

22 квітня 2022 року ОСОБА_1 подав суду заяву про укладання мирової угоди.

22 квітня 2022 року ОСОБА_2 подала суду заяву про укладання мирової угоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року затверджено мирову угоду, укладену для урегулювання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за умовами якої сторони домовились про наступне: 1. Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач), який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська 17 жовтня 2003 року, актовий запис за №986. 2.Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 3. ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 618 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 5. ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору у розмірі 992.40 грн. Судові витрати за подачу позову покладаються на ОСОБА_1 . 6. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди, вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, не мають і не матимуть у майбутньому ніяких інших вимог одна до одної. 7. Цю мирову угоду сторони уклали, керуючись ст.207 ЦПК України. Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням та визнання судом мирової угоди сторонам відомі. 8. Дана мирова угода складена в трьох екземплярах, по одному для кожної із сторін і для Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська. Шлюб, укладений між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач), який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська 17 жовтня 2003 року, актовий запис за №986, розірвано. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 . На підставі ч.4 ст.207 ЦПК України провадження закрите.

В апеляційній скарзі Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса), особа, яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні вимог щодо розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 по ухвалі з урахуванням мирової угоди, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ними 17 березня 2023 було отримано ухвалу, яка суперечить вимогам сімейного законодавства. Наголошували на тому, що єдиним документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є виключно рішення суду. Мирова угода суперечить закону та її умови є не виконуваними в сила норм діючого законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що заява сторін підлягає задоволенню, мирова угода не суперечить законодавству України, не порушує права сторін, мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, а тому, може бути затверджена судом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він прийнятий з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що однаково означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

За змістом ч. 3 ст.16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Пославшись на можливість особи скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права у суді, який визначається законом чи договором, суд першої інстанції не врахував, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55,124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову.

Тобто, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб`єктивні права та обов`язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.

При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

За положеннями ч.5 ст.207 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, виходячи із змісту ст.207 ЦПК України, укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається і затверджується судом у відповідності до вимог не лише цивільного процесуального права, а й з урахуванням цивільного права.

Затвердження судом мирової угоди як форма вирішення спору має свою спрощену процесуальну процедуру, в якій не передбачено обов`язку доказування та оцінки доказів.

З матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів.

22 квітня 2022 року ОСОБА_1 подав суду заяву про укладання мирової угоди.

22 квітня 2022 року ОСОБА_2 подала суду заяву про укладання мирової угоди.

Як вбачається із змісту мирової угоди, затвердженої судом першої інстанції, сторони по справі погодили 1.Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач), який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська 17 жовтня 2003 року, актовий запис за №986. 2. Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 3. ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 618 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 5. ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору у розмірі 992.40 грн. Судові витрати за подачу позову покладаються на ОСОБА_1 . 6. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди, вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, не мають і не матимуть у майбутньому ніяких інших вимог одна до одної. 7. Цю мирову угоду сторони уклали, керуючись ст.207 ЦПК України. Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням та визнання судом мирової угоди сторонам відомі. 8. Дана мирова угода складена в трьох екземплярах, по одному для кожної із сторін і для Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська.

Колегія суддів наголошує на тому, що характерними ознаками мирової угоди є: відповідність нормам закону; лише у справах позовного провадження; заснована на взаємних поступках сторін; може стосуватися лише прав і обов`язків сторін, які її укладають; обмежена предметом позову; не порушує прав, свобод чи інтересів третіх осіб.

Предметом даного спору є розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін у справі та стягнення аліментів.

Як вбачається з тексту мирової угоди, сторони домовились про розірвання шлюбу, укладеного між ними та погодили питання, пов`язані з визначенням місця проживання спільної неповнолітньої дитини, а також щодо стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Таким чином, законодавцем визначено, що порядок припинення шлюбу за позовом одного з подружжя, внаслідок його розірвання, можливо виключно на підставі рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що умови укладеної між сторонами мирової угоди в частині погодження розірвання шлюбу, є не виконуваними.

Аналіз змісту зазначених пунктів мирової угоди безумовно свідчить про те, що вони грубим чином порушують норми не лише цивільно-процесуального законодавства але й норми Сімейного кодексу України.

Судом першої інстанції не з`ясовано й питання проте, чи не порушує укладення цієї угоди прав та обов`язків інших осіб.

Колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вище обставини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду, як постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса) задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття там оскарженню не підлягає.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: Т.Р.Куценко

І.Ю.Ткаченко