РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/1658/23

Провадження №: 2/755/1899/23

"24" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши у приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельниченка Ігоря Олександровича, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання боргу зі сплати аліментів частково незаконним, зобов`язання провести розрахунок боргу шляхом зменшення, -

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2023 року позивачка ОСОБА_1 , через адвоката Галкіну Я.Г. (а.с.24, 25) звернулась до суду з наведеним з позовом, в якому просила визнати борг зі сплати аліментів частково незаконним, зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельниченка І.О. провести розрахунок заборгованості по аліментам, які стягувались із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , на підставі виконавчого листа № 539/136/13, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, шляхом зменшення розміру боргу на 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з моменту виникнення боргу.

Позовні вимоги, викладені в редакції від 18 лютого 2023 року (а.с.36-44), обґрунтовуються наступним. Згідно виконавчого листа № 539/136/13, виданим Лубенським міськрайонним судом, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після смерті відкрилась спадщина, єдиним спадкоємцем якого є донька, ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 238/02-14 від 27 жовтня 2022 року, виданою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. ОСОБА_1 вступила у спадщину, але ще не прийняла її. Остання дізналась про борг спадкодавця, отримавши вимоги від відповідача у справі. Відповідачем надано розрахунок боргу по сплаті аліментів спадкодавця ОСОБА_3 , однак сума боргу, на думку позивача, не відповідає дійсності. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, борг спадкодавця становить 336 360,87 грн.

У позові вказується, що нарахований борг не відповідає нормам законодавчих актів України, вказуючи, що відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого п.2 ст.182 Сімейного Кодексу (далі СК) України, яким зазначається, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може біти меншим, між 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідачем не було враховано, що ОСОБА_3 був безробітним, певний час перебував у Бучанській виправній колонії, ці обставини державним виконавцем не було з`ясовано. Також відповідач не врахував стан здоров`я боржника, проживання його в іншій місцевості, не здійснив запити до ДПС України з метою отримання інформації про доходи ОСОБА_3 . Вказує, що відповідач повинен був зробити перерахунок боргу аліментів у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з моменту виникнення заборгованості.

Ухвалою суду Дніпровського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.30-32).

Ухвалою суду Дніпровського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.50-51).

Ухвалою суду Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2023 року відмовлено у клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (а.с.61,62) про залученням до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи (а.с.63-66).

Представник позивача належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с.68).

Відповідач старший державний виконавець Мельниченко І.О., а також третя особа ОСОБА_2 належним чином судом повідомлені про розгляд справи, що підтверджено зворотними поштовими відправленнями (а.с. 53, 54).

Правом надати заяви про суті справи відповідач та третя особа не скористались.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельниченком І.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 539/136/13, виданого 26 лютого 2013 року Лубенським міськрайонним судом, стягується із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, який станом на 05 квітня 2022 року становить 336 360,87 грн. З довідки вбачається, що боржник не сплачував аліменти з липня 2018 року (а.с.11,12).

Згідно до свідоцтва про смерть, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 9639 від 03 травня 2022 року, боржник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-15,17).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 758, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 19).

З довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. № 238/02-14 від 27 жовтня 2022 року, щодо відомостей про коло спадкоємців, вбачається, що станом на 27 жовтня 2022 року спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.18).

Відповідачем, державним виконавцем Мельниченком І.О., направлялась приватному нотаріусу Кравець О.О. вимога від 12 жовтня 2022 року № 83595 про надання інформації щодо наявності правонаступників у ОСОБА_3 (а.с.47).

У відповідності до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно положення ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», визначається, що суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з частиною другою статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Поняття «середня заробітна плата для даної місцевості» є макроекономічним показником, який як і інші макроекономічні показники, збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності. Макроекономічні показники розраховуються за допомогою системи національних рахунків як комплексу взаємопов`язаних балансових таблиць, показники яких призначені для визначення розміру доходу, споживання, накопичення і величини капітальних витрат. Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень.

Сам розмір середньої заробітної плати як макроекономічний показник, який використовується, у тому числі, і в разі застосування частини другої статті 195 СК України, обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Так, у даній справі, вимога спадкоємця боржника - ОСОБА_1 зводиться до незгоди з механізмом обчислення державним виконавцем заборгованості по аліментам.

Як вбачається з наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, останнім враховано положення ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», визначивши заборгованість виходячи із середньої заробітної плати по місту Києву, оскільки відсутні відомості про доходи боржника (а.с.11).

Частиною восьмою ст. 71Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Подавши свої докази, сторони реалізують своє право на доказування і одночасно виконують обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

В постанові Верховного Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2020 року (справа № 560/898/16-ц) висловлено висновок, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Звертаючись до суду, позивач не надала належні та допустимі докази неправомірності нарахування державним виконавцем боргу по сплаті аліментів спадкодавця, не виконала процесуальний обов`язок щодо доведення указаних у позові обставин, зокрема матеріального стану боржника у виконавчому провадженні. Також не надано доказів стороною позивача щодо звернення останньою до відповідача із заявою про здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів. Вказуючи у позовній заяві про перебування боржника (спадкодавця) у виправній колонії, також стороною позивача не надано належних доказів на підтвердження даної обставини. У випадку наявності перешкод у позивача в отриманні відповідних доказів, у межах судового розгляду позивачем не заявлялось клопотання про витребування відповідних матеріалів, за відсутності яких суд не може дослідити належні й допустимі докази, й, відповідно, постановити законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, що вказує на необґрунтованість та недоведеність таких вимог.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.179, 183,195 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мельниченка Ігоря Олександровича, третя особа: ОСОБА_2 про визнання боргу зі сплати аліментів частково незаконним, зобов`язання провести розрахунок боргу шляхом зменшення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мельниченко Ігор Олександрович, адреса: 02002, м. Київ, вул. Сверстюка Євгенія, б.15, 3-поверх, .

Третя особа - ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повний текст рішення складений 24 квітня 2023 року.

Суддя А.В.Слободянюк