Справа № 2-503/07
Провадження № 22-ц/801/1068/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач :Шемета Т. М.
УХВАЛА

20 квітня 2023 рокуСправа № 2-503/07м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді - доповідача Шемети Т. М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення спадкового майна в натурі,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 , поданою її представником адвокатом Закопайлом Віталієм Анатолійовичем, на рішення Замостянського районного суду міста Вінниці від 18 січня 2007 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Замостянського районного суду міста Вінниці від 18 січня 2007 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення спадкового майна в натурі задоволено частково: вирішено визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , виділивши йому у володіння і користування майно, яке складається з кімнат 2-1 площею 7,3 кв. м., 2-2 площею 6,4 кв. м., 2-3 площею 8кв. м., 2-4 площею 6,8 кв. м. та 2-6 площею 5,65 кв. м. згідно варіанту № 1 висновку № 418 судово-будівельної експертизи Подільського центру експертиз; влаштувати перегородку в кімнаті 2-6 в будинку АДРЕСА_1 , поділивши її на дві частини площею відповідно 9,15 кв. м., якою користується інший співвласник ОСОБА_4 , та 5,65 кв. м, яка буде належати ОСОБА_2 згідно варіанту № 1 висновку № 418 судово-будівельної експертизи Подільського центру експертиз; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25,2 тис. грн за її 3/8 частини будинку АДРЕСА_1 та вирішено питання судових витрат.

Дізнавшись про таке рішення, ОСОБА_3 17 квітня 2023 року через свого представника адвоката Закопайла В. А. подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову за необґрунтованістю. Одночасно заявниця ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На підтвердження поважності причин пропуску строку ОСОБА_3 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 будинку АДРЕСА_1 з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами.

01 вересня 2022 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, цього ж дня нотаріусом внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте прибувши місцезнаходженням будинку вона виявила, що фактично зайняті іншими співвласниками приміщення у житловому будинку не відповідають розміру їх часток у спільній частковій власності, добровільно вирішити це питання вони відмовляються.

Тому 09 січня 2023 року ОСОБА_3 була змушена звернутися із позовом до суду (справа № 127/798/23) про встановлення порядку користування домоволодінням, яке знаходиться у спільній частковій власності, в ході підготовки до розгляду якої судом була витребувана справа № 2-503/07, після ознайомлення із матеріалами якої на початку квітня 2023 року її представнику стало відомо про існування оскаржуваного рішення Замостянського районного суду міста Вінниці від 18 січня 2007 року, яким її батько ОСОБА_4 був протиправно позбавлений права правомірного володіння та користування належним йому правом власності на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_2 . До участі у справі ОСОБА_4 не залучався, про прийняте рішення йому не було відомо про що свідчить відсутність у матеріалах справи доказів вручення йому його копії, а тому строк на оскарження рішення слід поновити.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без руху із наступних підстав.

Згідно з підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII, застосовним досудових рішень, ухвалених судами першої інстанції перед набранням чинності цією редакцією кодексу, такі рішення набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

За змістом ст. 294 ЦПК України, в редакції, чинній на час ухвалення рішення, заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Так, ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, у частині третій статті 3 передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Аналогічний за змістом припис був передбачений у частині третій статті 2 ЦПК України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 2147-VIII.

За змістом ст. 354 ЦПК України в чинній редакції, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги з додатками, апеляційний суд приходить до висновку, що вказані апелянтом підстави поновлення строку не можна визнати поважними з наступних підстав.

ОСОБА_3 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори Малою Н. С. 01 вересня 2022 року (спадкова справа № 318/2021), згідно якого вона успадкувала 1/2 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому рішення Замостянського районного суду міста Вінниці, на підставі якого, як зазначає ОСОБА_3 , її батько був протиправно позбавлений права правомірного володіння та користування належним йому правом власності на 1/2 частку будинку, строк на апеляційне оскарження якого ОСОБА_3 просить поновити, було ухвалене 18 січня 2007 року.

Доказів того, що ОСОБА_4 , який проживав у будинку АДРЕСА_1 , до моменту смерті (понад 12 років) не було відомо про існування рішення, яким ОСОБА_2 було виділено частку у спільній частковій власності, заявницею не надано.

Один лише факт того, що ОСОБА_3 прийняла спадщину у 2021 році, не свідчить про поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги на рішення, ухвалене 18 січня 2007 року.

Немає у наданих ОСОБА_3 додатках до апеляційної скарги не лише доказів того, що покійний ОСОБА_4 не знав про існування оскаржуваного рішення, але й доказів того, коли нею отримано копію цього рішення, оскільки саме з отриманням такого рішення, згідно до положень ст. 354 ЦПК України, закон передбачає можливість вирішення питання про поновлення процесуального строку як пропущеного з поважних причин.

Окрім того ОСОБА_3 не долучила до апеляційної скарги копію оскаржуваного рішення, що позбавляє апеляційний суд ознайомитися з його змістом та перевірити чи вирішено ним питання про права та обов`язки особи яка не була залучена до участі у справі ОСОБА_4 , оскільки рішення за 2007 рік не внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

За вказаних обставин, зазначені ОСОБА_3 підстави пропуску процесуального строку не можуть бути визнані поважними, через що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням їй строку для усунення недоліків апеляційної скарги та зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин в розумінні ст. ст. 272, 354 ЦПК України.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, роз`яснивши необхідність вказати інші підстави для поновлення строку, оскільки в разі не усунення зазначених недоліків впродовж 10 днів з моменту отримання ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Визнати неповажними зазначені особою, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Замостянського районного суду міста Вінниці від 18 січня 2007 року.

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 , подану її представником адвокатом Закопайлом Віталієм Анатолійовичем, на рішення Замостянського районного суду міста Вінниці від 18 січня 2007 року, залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі якщо вказані у заяві інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета