Справа № 346/3855/23
Провадження № 2-о/346/219/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и в:

19.07.2023 заявник ОСОБА_1 звернулася до Коломийського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту народження громадянкою України ОСОБА_1 на тимчасово окупованій території України, сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Красний Луч, Луганської області, Україна, батьками якого зазначено:мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Вахрушеве, Луганскої області, записати батьком дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України - ОСОБА_3

На обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила дитину чоловічої статі ОСОБА_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, в міському пологовому будинку.

Через відмову прикордонних сил російської федерації надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, вона зареєструвала факт народження дитини та отримала свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 08 грудня 2015 р., актовий запис № 22, місце державної реєстрації (орган державної реєстрації актів цивільного стану, який видав свідоцтво) - Виконавчий комітет Вахрушевської міської ради міста Красний Луч Луганської області.

У звязку з тим, що місто було тимчасово окупованою територією України свідоцтво про народження дитини видано на бланку українського зразка, але актовий запис про народження дитини не був внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян України.

Заявниця ОСОБА_1 на час народження дитини перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , шлюб зареєстрували 19.06.2002 р., однак батьком народженої дитини - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловік ОСОБА_4 не являється. В актовому записі про народження дитини відомості про батька зазначені зі слів матері, а саме батько - ОСОБА_3 , тобто відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері вона ж заявник по справі. Під час вагітності та після народження дитини батько дитини не з?являвся та заявнику невідомо місце його перебування, тому вона у свідоцтві про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України вказала батька дитини- ОСОБА_3 .

До повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України заявниця проживала у АДРЕСА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Місто АДРЕСА_1, є тимчасово окупованою територією відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Заявниця, ОСОБА_1 , на даний час є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується копією доданої до даної заяви довідки від 13.01.2023 № 2616-700168826.

Через представника заявника до Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було надіслано адвокатський запит щодо проведення державної реєстрації народження дитини заявника ОСОБА_1 , яка народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_2 . Відділом реєстрації актів рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту народження дитини, та повідомили, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній.

Здійснити реєстрацію факту народження дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження у позасудовому порядку не є можливим.

На підтвердження факту народження дитини ОСОБА_2 2015 року народження заявниця також посилається на копію обмінної карти затвердженої наказом МОЗ 13.02.2006 р. 67, заповненої на формі українського зразка № 113 о, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08 грудня 2015 р., зробленого на бланку українського зразка, копія довідки форма N086-1/0 КНП КМР «КМЦ ПМСД» м. Коломия виданої лікарем ОСОБА_6 від 21.04.2023 р., та фотографії на яких зображено заявницю та народженого сина ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначене, заявник не може отримати свідоцтво про народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану, здійснити відповідну реєстрацію, оскільки, документи, які підтверджують таке народження видані окупаційними органами та оформлені на території непідконтрольній українській владі, а відтак сам факт такого народження потребує підтвердження судом. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує, та не пов?язано з подальшим вирішенням спору про право.

Вивчивши подану заяву, додані до неї документи, проаналізувавши вимоги процесуального та матеріального права, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами 1, 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення таких фактів як реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (ч. 1 ст. 317 ЦПК України).

Пунктом 7 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року у справі № 644/6785/18 (провадження №61-434св19), зазначено, що «суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров?я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім?я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно п. 14 розділу 1 глави ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (Наказ Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні»), якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь-кого з них. Згідно п. 15 розділу 1 глави ІІІ Правил якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою батьків про державну реєстрацію народження.

Відповідно до п. 19 розділу 1 глави ІІІ Правил якщо мати дитини, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі, під час державної реєстрації народження заявляє, що її чоловік не є батьком цієї дитини, і у зв`язку з цим просить не вказувати його батьком в актовому записі про народження, її прохання може бути задоволене лише за наявності спільної заяви чоловіка та дружини (колишнього подружжя) про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини, а також спільної заяви батьків про державну реєстрацію народження. У разі подання заяви про державну реєстрацію народження одним із батьків або іншою особою походження дитини від батька визначається у порядку, передбаченому абзацом другим пункту 15 цієї глави.

Якщо заява про державну реєстрацію народження дитини, яка досягла одного року і більше надійшла після закінчення одного року з дня народження дитини і до досягнення нею 16 років, то державна реєстрація народження проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини на загальних підставах (за заявою будь-кого з осіб, визначених ст. 144 СК України, але після перевірки наявності державної реєстрації народження за місцем народження дитини, за місцем проживання батьків дитини на момент її народження або за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян). У цих випадках одночасно подаються один із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, а також довідка з місця проживання дитини. За відсутності такої довідки дані про місце проживання дитини можуть бути підтверджені паспортом або паспортним документом одного з батьків чи законних представників дитини. Водночас подаються документи, що підтверджують походження дитини (п. 19 розділу 1 глави ІІІ Правил).

В поданій до суду заяві заявник ОСОБА_1 посилається на те, що 19.06.2002 укладено шлюб між ОСОБА_4 та нею ОСОБА_1 (д.п. ОСОБА_1 ), про що Вахрушевською міською радою зроблено актовий запис за № 29. Прізвища подружжя після одруження « ОСОБА_1 » (свідоцтво про одруження від 19.06.2002 серія НОМЕР_3 ).

Син заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Луч, про що 08.12.2015 складено відповідний актовий запис №22, батьками зазначені: мати вона ж заявник ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 30.06.2023 № 2116/31.12.6-16/125 за даними Державного реєстру актів цивільного стану актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній.

З урахуванням вищезазанченого, з огляду на зміст обставин викладених заявником у заяві та наданих на їх обґрунтування доказів, доходжу таких висновків.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб?єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний, тобто, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов?язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб?єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У разі ж встановлення факту реєстрації шлюбу заявника з ОСОБА_4 та подальше засвідчення факту народження дитини, реєстрація останнього відбудеться в порядку та умовах, визначених вищезазначеними нормами Правил, тобто з урахуванням походження дитини від подружжя або за умови наявності заяви заявника та батька дитини, тобто виключається реєстрація дитини лише за заявою матері із зазначенням відомостей про батька в порядку ст. 135 СК України.

З огляду на зміст заяви та вимог заявника, а також обраний спосіб захисту своїх прав, вбачаються ознаки спору про право, так як заявник ОСОБА_1 фактично ставить під сумнів батьківство щодо своєї неповнолітньої дитини, оскільки заперечує походження своєї дитини від свого чоловіка ОСОБА_4 , з яким перебуває у зареєстрованому шлюбіз 19.06.2002р .

Заявником ОСОБА_1 надано із заявою копії актових записів про шлюб та народження сина ОСОБА_2 , здійснених за змістом останніх, легітимними державними органами України, які за своїм змістом вже свідчать про підтвердження факту народження і укладення шлюбу, що виключає необхідність дублювання шляхом ухвалення відповідного рішення суду.

Враховуючи вищенаведене судом вбачається спір про право і з тієї причини, що у випадку встановлення факту народження дитини на момент перебування у шлюбі заявника та ОСОБА_4 , у останнього виникнуть зобов?язання, передбачені Сімейним кодексом України щодо неповнолітньої дитини, а також, що встановлення спірного факту за відсутності чоловіка заявника - ОСОБА_4 і батька дитини - ОСОБА_3 , є неможливим так як вірогідне рішення суду безпосередньо стосується їх прав та обов`язків.

У разі відмови компетентного органу проведення державної реєстрації народження дитини, така відмова (бездіяльність) може бути оскаржена в адміністративному порядку.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Однак заявником ОСОБА_1 у поданій до суду заяві про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, в порушення вимог ч.4 ст.294 ЦПК України, не зазначено заінтересовану особу.

Так, відповідно до п. 1) ч. 1ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду, тому у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 в порядку окремого провадження слід відмовити, оскільки вбачається спір про право.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 268, 293, 294, 315, 317 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження, у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, відмовити.

Роз?яснити заявнику ОСОБА_1 про її право звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 15 (п?ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Беркещук Б. Б.