Справа № 357/8409/23
Провадження № 2-о/357/277/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Пустовій Ю. В., ,

розглянувши в місті Біла Церква, в залі суду № 5, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою де просить встановити факт смерті її чоловіка, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердянськ, Запорізької області, Україна, де і був він похований.

Факт смерті ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим Сімферопольським районним відділом ЗАГС №3 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, довідкою про смерть №С-06542 від 14.06.2023 року. Згідно зазначених документів дата смерті: червень 2023 року. Причина смерті не встановлена. Заявник зазначає, що з невідомих причин точної дати не зазначено, хоча можна вважати дату смерті саме ІНФОРМАЦІЯ_1 зі слів знайомих.

Заявниця стверджує, що позбавлена можливості отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть та довідку про причини смерті чоловіка, оскільки вказані документи були отримані дочкою заявника, яка в силу незалежних від неї обставин залишилася проживати на окупованій території України в м. Бердянську та станом на сьогодні позбавлена будь-якої можливості виїхати на підконтрольну Україні територію.

Зазначене місце смерті ОСОБА_2 м. Бердянськ, Запорізької області, перебуває у тимчасовій окупації російської федерації та входить до територіальних переліку громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309. Зазначала, що встановлення факту смерті чоловіка в судовому порядку необхідно їй для подальшої належної реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України, тому вона звертається до суду.

Ухвалою судді від 13.07.2023 року дану справу було прийнято до провадження, призначено до негайного розгляду та оголошено перерву в судовому засіданні на 09:00 год. 14.07.2023 року.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, заяву підтримала.

Заінтересовану особу - Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) повідомлено про розгляд даної справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на адресу електронної пошти.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно довідки від 16.08.2022 року № 3248- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявник ОСОБА_1 фактично проживає по АДРЕСА_1 , а зареєстроване місце її проживання за адресою: АДРЕСА_2 . .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 04 липня 2023 року, виданого повторно Білоцерківським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 80, заявниця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого на тимчасово окупованій території України органом, що йменує себе Сімферопольським районним відділом ЗАГС №3 Департаменту ЗАГС Міністерства Юстиції Республіки Крим 14.06.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 помер в червні 2023 року у м. Бердянськ, Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис.

Згідно довідки про причину смерті від 14.06.2023 року № С-06542, причина смерті не встановлена : НОМЕР_3 . Дата смерті : червень 2023 року.

Суд вважає за можливе зазначити датою смерті ОСОБА_2 саме день виявлення факту, освідування та складання довідки про причину смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно положень ч.2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Отже, для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , в органах державної реєстрації актів цивільного стану заявнику необхідно мати оригінал лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/0), отримати який заявник не має можливості у зв`язку із знаходження вказаного документа на території України, що у зв`язку зі збройною агресією росії проти України, є територією, що перебуває в тимчасовій окупації та на якій введено воєнний стан, ведуться бойові дії.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 року, відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75, Бердянська міська територіальна громада перебуває у тимчасовій окупації.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що заявник дійсно позбавлена можливості отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть свого чоловіка, оскільки його видача здійснювалася на території, яка наразі є тимчасово непідконтрольною територією України, де ведуться бойові дії, що призводить до відсутності можливості поштового листування та унеможливлює відвідування вказаної території заявником без ризику для життя та здоров`я.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Разом з тим, суд бере до уваги Інформаційний лист Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, вих. № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року, спрямований головам апеляційних судів, в якому зазначено, що положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, пред`являти в суд письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану в здійсненні реєстрації таких фактів.

Заявник позбавлена можливості в інший, позасудовий порядок, вирішити питання щодо реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті рідної особи. Смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав. Встановлення факту смерті матері має для заявниці юридичне значення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведених норм права, наданих суду документів, а також, враховуючи, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявниці для проведення належної державної реєстрації факту смерті її чоловіка, суд доходить висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Бердянськ, Запорізької області. З урахуванням наведеного суд задовольняє заяву в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-81, 263, 265, 293, 294, 315, 317 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, дата сметрі ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце смерті м. Бердянськ Запорізької області, Україна.

Рішення суду підлягає до негайного виконання, оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання його копії .

Рішення виготовлено та підписано 14.07.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола