ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/407/23 Номер провадження 22-ц/814/3018/23Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації про визнання права власності

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації про визнання права власності визнано неподаною та повернуто позивачу.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав ухвалу суду місцевого суду скасувати, а справу повернути для продовження розгляду.

Вказував, що ухвала місцевого суду суперечить вимогам процесуального права та містить надмірний формалізм.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд».

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 31.01.2023 позовну заяву було залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху, місцевий суд зазначив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: не зазначено ціну позову, не викладено зміст позовних вимог, не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначені докази та не зазначено в чому полягає порушення прав та законних інтересів позивача відповідачем.

Резолютивна частина позовної заяви не містить позовних вимог. Відсутній попередній розрахунок суми судових витрат.

Місцевим судом надано позивачу семиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, залишеної без руху.

06.02.2023 позивачем до місцевого суду було подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.02.2023 позовну заяву було визнано неподаною.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є, зокрема, позовна заява (ч. 2 ст. 174 ЦПК України)

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

Частинами 1, 3 статті 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Як зазначено вище, позивачем у встановлений судом строк було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Зі змісту ухвали суду від 07.02.2023 не обґрунтовано, які саме недоліки, на думку суду, не були усунуті позивачем (чи неналежно усунуті).

Безумовно, на усунення недоліків позову позивач повинен був подати позовну заяву з виправленими недоліками.

Залишаючи позовну заяву без руху, місцевому суду необхідно було більш чіткіше сформулювати спосіб усунення позивачем зазначених недоліків позову, а саме у даному випадку, необхідно було зазначити, що позивач для належного усунення недоліків повинен був подати виправлену (уточнену) позовну заяву.

За таких обставин визнання місцевим судом позову неподаним є передчасним.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням вищезазначених висновків апеляційного ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до місцевого суду для продовження розгляду.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2023 року - скасувати, а справу повернути до місцевого суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль