Справа № 200/1288/15
Провадження № 4-с/932/19/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кондрашова І.А.,

за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в якій скаржник (боржник) просить суд зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з майна, який був накладений у виконавчому провадженні №48523454 відкритому з метою виконання виконавчого листа №200/1288/15 виданого за заочним рішенням суду від 27.05.2015, яке було скасовано ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2015 та закрити виконавче провадження №48523454.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, скаржник (боржник), посилався на те, ще Шевченківським ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро), у межах виконавчого провадження №48523454, відкритого на виконання заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2015 накладено арешт на його майно.

З огляду на те, що вищезазначене рішення суду було скасовано ухвалою від 20.11.2015, а в подальшому судовим рішенням від 23.08.2016 відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 у справі №200/1288/15, останній вважав за необхідне, з метою недопущення порушення його прав на вільне розпорядження майном, звернутися до суду з даною скаргою.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 30.06.2022 прийнято скаргу до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Від скаржника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро), до суду не з`явився, про причини не явки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків.

Так, скаржником до скарги було додано копію рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2016 ухваленого у справі №200/1288/15 за позовом ПАТ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення набрало законної сили 19.07.2017.

Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за параметрами пошуку ОСОБА_1 , вбачається наявність обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 48523454, обтяжувач: Бабушкінський ВДВС ДМУЮ.

Також до скарги додано копію паспорта ОСОБА_1 , поштовий опис.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначається приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до приписів ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець, під час здійснення виконавчого провадження, має право, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Частиною 1 статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Тобто, з аналізу вищезазначеного вбачається, що сторона виконавчого провадження може звернутися до суду зі скаргою на дії/бездіяльність виконавця у виконавчому провадженні відкритому на виконання судового рішення, в тому числі з вимогою про зобов`язання вчинити дії спрямовані на закінчення виконавчого провадження у разі не вчинення виконавцем такої дії у строки визначені ЗУ «Про виконавче провадження» та за наявності визначених вказаним Законом підстав.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на те, що скарга та додані до неї матеріали не містять відомостей щодо інформування скаржником державного виконавця в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №48523454 щодо настання обставин, які є передумовою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та відповідно і вирішення питання щодо зняття арешту, заявлені вимоги не підлягають задоволенню оскільки є передчасними.

Крім того, ОСОБА_1 , на підтвердження заявлених вимог, не надано жодного доказу який би свідчив, що на виконання заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2015 було відкрито виконавче провадження і державним виконавцем, в його межах, було вчинено будь-яких дій спрямованих на накладення арешту на майно боржника. Надана до скарги копія інформаційної довідки не містить даних які б могли зазначену в ній інформацію щодо наявності заборон ідентифікувати саме з цивільною справою №200/1288/15 в якій було ухвалено вищезазначене судове рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись: ст.ст.258,259,260,261, 352-355, 440 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ