КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/1975/22 Апеляційне провадження № 22-ц/824/4368/2023Головуючий у суді першої інстанції - Галаган В.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Кулікова С.В., Невідома Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Осипенком Артемом Валерійовичем, на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач, будучи особою працездатного віку та не маючи інших утриманців, участі у вихованні дитини не приймає, коштів на його утримання не надає, тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом для захисту прав дитини (а.с. 1-2).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.04.2022 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 24-28).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2022 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 ,про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05.04.2022, поданої в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, залишено без задоволення (100-103).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги вчасно сформований в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому вказувалось, що відповідач приймає участь у житті своєї доньки, постійно направляючи добровільно грошові кошти у розмірі від 2 000,00 грн до 7 000,00 грн., купуючи необхідні електронні прилади (смартфон, планшет тощо), одяг та ін. Окрім зазначеного, на його утриманні перебуває дружина з її двома малолітніми дітьми. У зв`язку із зазначеним, вважає, що аліменти у розмірі від усього його доходу є завищеною сумою (а.с. 107-112).

20.12.2022 позивачем подано додаткові пояснення на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання добровільної допомоги доньці. Не надано доказів, що на його утриманні перебувають інші малолітні діти. Також, надані докази на іноземній мові не містять належного переказу, що свідчить про незрозумілість їх походження (а.с. 150-154).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис ВРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, № 2011.

У шлюбі народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконавчим комітетом Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області від 04.09.2012, актовий запис № 5. (а.с. 12)

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 10.10.2014 у справі № 380/1384/14-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. (а.с. 4)

За даними територіальної громади м. Києва ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5, 6, 7).

За змістом статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо неможливості сплати зазначену частку аліментів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не взято до уваги вчасно направлений відзив на позовну заяву, у якому зазначено про добровільну матеріальну допомогу, а також про перебування на утриманні відповідача дружини та її малолітніх дітей, то слід зазначити наступне.

Згідно частин 1, 4 статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, дійсно, 09.03.2022 в системі «Електронний суд» було сформовано відзив на позовну заяву, однак, у суді першої інстанції він зареєстрований 06.04.2022, тобто, вже після ухвалення судового рішення.

Разом з тим, зазначені обставини не позбавили відповідача права на подання заяви про перегляд заочного рішення, із зазначенням обставин, що були висловлені у відзиві на позовну заяву. Вказаним доводам, судом першої інстанції було надано обґрунтовану оцінку та постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

В подальшому, звертаючись до суду апеляційної інстанції, відповідачем, зазначаються ті ж самі обставини, що були ним висловлені у відзиві на позовну заяву, тому суд апеляційної інстанції вважає зазначити наступне.

Згідно ч. 4 ст. 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Отже, аналізуючи норми матеріального права, що регулюють належне виховання дитини обома батьками, слід дійти висновку, що аліменти це вид батьківської відповідальності, яка може бути сплачена за наслідком укладеного договору між батьками, яким буде визначатись розмір аліментів, або за рішенням суду. Контроль за виконанням батьківського обов`язку забезпечує держава.

У даному випадку, дійсно, в матеріалах справи містяться квитанції про перерахування грошових коштів на рахунок позивача, однак, враховуючи, що надані квитанції роздруковані на іноземній мові, без належного перекладу, не можливо встановити причину перерахування грошових коштів.

До того ж, слід зазначити, що добровільна допомога дитині батьком, який проживає від неї окремо, не позбавляє матір права звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів у визначеному законом порядку.

Окрім зазначеного, посилання апелянта на те, що на його утриманні перебуває дружина та її малолітні діти не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення з огляду на те, що відповідач не є батьком зазначених дітей, тому надання їм грошової підтримки це є добровільна дія відповідача, однак, не є підставою для порушення прав рідної доньки в частині отримання належної підтримки батька, у передбаченому законом розмірі. Відповідачем не надано доказів, що саме на його утриманні перебуває дружина.

Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що його дохід є замалим, і розмір аліментів у частці від усього його доходу буде надмірним тягарем для нього.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що батьки повинні сприяти та забезпечувати гармонійний розвиток дитини не обмежуючись встановленим законом мінімумом, і, тому, відсутні підстави для відмови у задоволенні позову.

У свою чергу, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судовому засіданні доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Осипенком Артемом Валерійовичем, який діє на підставі договору, залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.В. Кулікова

Т.О. Невідома