Справа №2-2421/2010
Провадження №4-с/487/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді Кузьменко В.В.,

при секретарі Рафальської Т.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця з оцінки майна і його реалізації неправомірними.

В обґрунтування скарги зазначає, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.09.2010 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.12.2006 року у сумі 40410,07 швейцарських франків, що еквівалентно 315469,91 грн, сплачене держмито у сумі 566,66 грн з кожного та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 40,00 грн. 29.12.2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва по справі був виданий виконавчий лист №2-2421/2010. 05.04.2011 року головним державним виконавцем Шекель А.В. відкрито виконавче провадження № 25619006 з виконання виконавчого листа № 2-2421/2010 відносно ОСОБА_3 28.03.2017 року головним державним виконавцем Буділовською О.О. Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві (надалі ДВС) відкрито виконавче провадження ВП 53650872 з виконання вказаного виконавчого листа відносно ОСОБА_2 03.01.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу миколаївської області Куліченко Д.О. було відкрито виконавче провадження №57999597 про примусове виконання виконавчого листа №2-2421/2010 відносно боржника ОСОБА_4 12.10.2020 року головним державним виконавцем Заводського відділу ДВС Буділовською О.О. складено постанову про закінчення виконавчого провадження №53650872 (де боржником є ОСОБА_2 ) і виконавчого провадження № 25619006 (боржник ОСОБА_3 ), у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом. 27.03.2021 року на адреси, за якими ОСОБА_2 фактично не проживає було надіслано низку постанов приватного виконавця Куліченко Д.О. з вказаних постанов вбачається, що 23.11.2020 року приватний виконавець відкрив виконавче провадження відносно ОСОБА_2 по виконанню вище зазначеного рішення суду від 15.09.2010 року по справ №2-2421/10.22.04.2021 року на адресу ОСОБА_2 приватним виконавцем було надіслано повідомлення про результати оцінки майна та висновок суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , відповідно до якого вартість квартири АДРЕСА_1 складає 675000,00 грн. З огляду на те, що суб`єкт оціночної діяльності - ОСОБА_5 детально та особисто квартиру не оглядала, всередині квартири не була, це дає підстави вважати, що оцінювач у своєму звіті використала недостовірні дані, які вплинули на результат оцінки. Скаржник вважає дії приватного виконавця Куліченко Д.О. неправомірними. Крім того, що оцінка майна проведена у виконавчому провадженні є необ`єктивною, є заниженою оцінкою, яка не відповідає ринковій вартості майна, а відтак не може використовуватись для продажу майна, у зв`язку із чим і вимушена звернутись до суду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.05.2021 року скаргу прийнято до провадження.

25.08.2021 року до суду надійшли заперечення приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О., зазначає, що скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги скарги в повному обсязі, просив скаргу задовольнити.

Приватний виконавець Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання було повідомлено належним чином.

Представник стягувача (заінтересованої особи) в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання було повідомлено належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

В провадженні приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. перебуває виконавче провадження ВП №63709334, провадження по якому було відкрито на підставі виконавчого листа №2/-2421/2010 виданого 29.12.2010 року виданих Заводським районним судом міста Миколаєва про стягнення з з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.12.2006 року у сумі 40410,07 швейцарських франків, що еквівалентно 315469,91 грн, сплачене держмито у сумі 566,66 грн з кожного та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 40,00 грн.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. від 18.03.2021 року арештовано та накладено арешт житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області від 01.04.2021 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, за якою ФОП ОСОБА_6 , яка має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, видане 23.09.2020 року за №853/20,, виданий Фондом державного майна України, якій слід визначити ринкову вартість вказаного вище майна та надати звіт.

На виконання вказаної вище постанови приватного виконавця, останнім 16.04.2021 року отримано Звіт про незалежну оцінку майна, за висновками якої ринкова вартість майна 675 000,00 гривень.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених скаржником вимог, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIIIвід 02 червня 2016 року, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 16 зазначеного вище Закону передбачено, що приватний виконавець уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у даному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно із положеннями частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, саме виконавець визначає обсяг дій, які слід вчинити для виконання судового рішення.

Звертаючись до суду зі скаргою, скаржник посилається на те, що дії приватного виконавця з визначення вартості вищезазначеного нерухомого майна є неправомірними, а результати оцінки цього майна виконані з порушенням вимог чинних нормативно правових актів.

Зокрема, відповідно до змісту скарги, Звіт про незалежну оцінку майна від 14.04.2021 року, містить численні порушення вимог законодавства, що регулюють принципи та процедури оцінки майна, що призвели до викривлення результатів оцінки, звіт не відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»(далі - Закон України № 2658-ІІІ).

Згідно з частиною 4статті 3 цього Закону, процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 32 Закону України № 2658-III передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина 1статті 12 Закону України № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18).

Тобто, звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

У статті 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині 5статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, у тому числі і скаржник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України № 2658-ІІІ.

Суд вважає за необхідне вказати, що вимоги про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця Куліченко Д.О. від 01.04.2021 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 не заявляла.

Згідно частини 3 статті статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За викладених вище обставин, аналізуючи положення Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року та Закону України № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт, що дії приватного виконавця в ході проведення виконавчого провадження відповідали вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.228,229,258-261,447,450 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Заводського районного суду

м. Миколаєва В.В.Кузьменко