Справа №339/253/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.23 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що Її батько ОСОБА_4 на підставі відповідних дозвільних документів у 1970 році отримав земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 . Після виділення земельної ділянки в натурі ОСОБА_4 виготовив будівельний паспорт на забудову земельної ділянки та збудував житловий будинок, в якому після завершення будівельних робіт вони проживали разом із батьками.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилася спадщина на належне майно - домоволодіння.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 стала вона та відповідач оскільки на день його смерті була зареєстрована та проживала разом із ним. Відповідач відмовилися від своєї частки у спадковому майні в її користь. Отже, їй належить ціле домоволодіння, яке вона успадкувала після смерті батька.

Нещодавно звернулася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала відмову, так як відсутні оригінали документів власності на спадкове майно, що належить спадкодавцю ОСОБА_4

30 червня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

Відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо винесення рішення в підготовчому засіданні (а.с.31).

Представник позивача просила ухвалити рішенння в підготовчому засіданні.

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 206 ЦПК України та виносить рішення з підготовчого судового засідання відповідно до ст. 200 ЦПК України з таких міркувань.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що предметом розгляду справи є домоволодіння по АДРЕСА_1 , будівництво якого велося на законних підставах, виготовлені правовстановлюючі документи, оригінали яких втрачено.

Так, рішенням виконавчого комітету Болехівської міської ради № 259 від 14 жовтня 1985 року затверджено акт комісії про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку та оформлено право власності на цілий будинок за ОСОБА_4 (а.с.20-21).

З відповіді «Г-3/06-07 від 05 березня 2019 року вбачається, що у протоколах засідань Болехівської міської ради за 1985 рік рішення про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_4 не виявлено (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилась спадщина на вказане будинколодіння (а.с.5).

Як зазначено в ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК строк.

За життя ОСОБА_4 не розпорядився своїм майном у випадку смерті, а тому спадкування відбувається за законом між дружиною ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України, право власності припиняється в разі смерті.

Факт родинних відносин між сторонами та спадкодавцем підтверджується свідоцтвами про народження та про одруження (а.с.4, 6, 23).

В установлений законом термін позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом, а відповідач із заявою про відмову від спадщини в користь позивача.

Отже, позивач вважається такою, що прийняла спадщину в силу статті 1268 ЦК України після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини.

Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, нею не подані оригінали документи права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю.

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких підстав, суд, переконується в тому, що позивач, як спадкоємець за законом згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого ОСОБА_4 і набула право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту дане будинковолодіння складається згідно технічного паспорту з АДРЕСА_1 , яке складається згідно технічного паспорту: з житлового будинку «А», літньої кухні- сараю «Б», вбиральні «Г», криниці №1, огорожі № 2, огорожі № 3, огорожі №4, воріт №5 (а.с.8-13).

На підставі наведеного ст. 1220-1223, 1268,1269 ЦК України, керуючись ст. 258-259, 263-265 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається згідно технічного паспорту: з житлового будинку «А», літньої кухні- сараю «Б», вбиральні «Г», криниці №1, огорожі № 2, огорожі № 3, огорожі №4, воріт №5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_3 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1

ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя Головенко О.С.

17 липня 2023 року