Справа № 385/537/23
Провадження № 2-ві/385/7/23
У Х В А Л А

26.04.2023 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді Венгрина М. В.,

секретар судового засідання Шевченко Л. О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ханас Марії Михайлівни у справі №385/537/23 за позовом Фермерського господарства «Юлія» до ОСОБА_1 про витребування майна у добросовісного набувача,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Ханас М. М. у справі №385/537/23 за позовом Фермерського господарства «Юлія» до ОСОБА_1 про витребування майна у добросовісного набувача, в обґрунтування якої заявник покликається на те, що у нього склалось враження упередженості та необ`єктивності судді, так як до нього дійшли чутки, що представник позивача в даній справі - адвокат Волощук В. В. перебуває в дружніх стосунках з суддями Гайворонського районного суду та може виграти через це земельні спори. При цьому в іншій цивільній справі №385/1031/22 Гайворонським районним судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог ФГ «Юлія». Крім того, в нього виникли сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Ханас М. М., оскільки його, як відповідача, повідомлено про виклик до суду СМС повідомленням, хоча він письмової згоди на таке не давав, при цьому на момент надходження СМС повідомлення, 12.04.2023 ним не отримано копії позову з додатками та ухвали суду.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2023 року (головуюча-суддя Ханас М. М.) визнано необґрунтованою заяву про відвід судді Ханас М. М. Цивільну справу №385/537/23 передано до канцелярії Гайворонського районного суду Кіровоградської області для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, який у подальшому вирішить питання відводу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 заява про відвід судді Ханас М. М. у справі №385/537/23 передана на розгляд судді Венгрину М. В.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Судом вирішено розглянути заяву в судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України визначенні підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (§ 49-52) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, суд констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що суддя Ханас М. М. виявляє особисту упередженість щодо розгляду даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Водночас обставини, покладені в основу заяви позивача про відвід судді, не свідчать про існування підстав, визначених у ст. 36, 37 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , підставою для відводу судді, заявник зазначає що до нього надійшла інформація, що представник позивача Волощук В.В. заявляє про свої можливості у виграші земельних спорів в Гайворонському районному суді Кіровоградської області, оскільки перебуває у дружніх стосунках з суддями цього суду та разом з суддею Ханас М.М. відпочиває та святкує свята, однак будь-які докази на підтвердження цього суду не надав.

Доводи ОСОБА_1 щодо чуток не підтверджені жодними доказами. Прийняття Гайворонським районним судом під головуванням іншого судді рішення на користь ФГ «Юлія» в справі № 385/1031/22 не свідчить про безсторонність судді Ханас М.М.

Доводи заявника щодо упередженості судді через скерування СМС повідомлення про дату судового засідання є безпідставними, не свідчать про упередженість судді, оскільки є лише способом інформування особи про надходження цивільної справи та призначення судового засідання.

Враховуючи наведене, підстави для відводу судді, передбачені ст. 36 ЦПК України відсутні, а відтак, суд вважає заяву про відвід такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ханас Марії Михайлівни у справі №385/537/23 за позовом Фермерського господарства «Юлія» до ОСОБА_1 про витребування майна у добросовісного набувача відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М. В. Венгрин