Справа № 347/71/23
Провадження № 2/347/168/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Кіцули Ю.С.,

за участю:

секретаря Рибчук Х.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо невиконання умов договору про надання правової допомоги, а також відшкодування завданої майнової та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в

Стислий виклад доводів позивача та заперечень відповідача.

10.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 щодо невиконання умов договору про надання правової допомоги, а також відшкодування завданої майнової та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 26.11.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір №16/21 «Про надання правової допомоги» Вказаним договором було передбачено умови представництва адвоката, а також права та обов`язки сторін. Зокрема, згідно вказаного договору ОСОБА_1 погодився надавати правову допомогу ОСОБА_2 пов`язану із вирішенням організаційних питань про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком. Під час складання договору, між сторонами було досягнуто усної домовленості, що якщо ОСОБА_2 отримає законну йому пенсію, то половину цієї пенсії він оплатить ОСОБА_1 у якості гонорару за надану правову допомогу. В рамках надання правової допомоги, ОСОБА_1 , як адвокат подавав декілька адвокатських запитів в Управління праці та соціального захисту населення Косівської РДА, в Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, щодо отримання інформації, необхідної для призначення пенсії ОСОБА_2 . Також, ОСОБА_2 надав свій особистий пароль до електронного кабінету на сайті УПФУ, за допомогою якого адвокатом ОСОБА_1 було здійснено електронні звернення до ПФУ. Позивач ОСОБА_1 ствердив, що протягом усього часу з моменту укладення між ним та ОСОБА_2 договору про надання правової допомоги надавалися неодноразові консультації щодо призначення пенсії за віком, проводився аналіз законодавства, а також аналіз судової практики. Окрім цього, ОСОБА_1 за свої кошти відправляв засобами поштового зв`язку відповідні адвокатські запити. З 12.05.2022 року ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком. Однак, після призначення пенсії ОСОБА_2 відмовився оплачувати надані адвокатом послуги. ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 компромісне рішення, щоб той заплатив йому лише половину з нарахованої та виплаченої пенсії, однак ОСОБА_2 категорично відмовився від цього. Враховуючи той факт, що ціна в договорі не була визначена, ОСОБА_1 вважає, що у відповідності до ст. 632 ЦК України, ціна може бути визначена виходячи із звичайних цін на послуги на момент укладення договору. А відтак позивач ОСОБА_1 взяв за основу окремі ціни на послуги в адвокатського об`єднання «ХІТ» з мережі інтернет, і саме на підставі цього позивачем було складено розрахунок вартості послуг, виконаних під час надання правової допомоги ОСОБА_2 .

З метою досудового врегулювання спору, ОСОБА_1 двічі приїжджав на роботу до ОСОБА_2 , щоб в добровільному порядку вирішити наявний спір. Однак відповідач ОСОБА_2 проігнорував вимоги ОСОБА_1 про оплату його послуг, та сплатив всього 500 гривень, які навіть частково не покривають витрат зокрема на пальне, які поніс ОСОБА_1 у зв`язку з необхідністю прибути з м. Косів до смт. Яблунів, для зустрічі з ОСОБА_2 .

Також ОСОБА_1 стверджував, що внаслідок недобросовісних дій відповідача, він зазнав душевних страждань, був емоційно-знервований, та змушений був звертатися за медичною допомогою. А тому позивач просив його позов задовольнити, стягнути з відповідача гонорар за надані правові послуги в розмірі 3000 гривень, майнову шкоду зумовлену необхідністю медичного обстеження у розмірі 1815 гривень, та 5000 гривень моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 подав письмові заперечення, в яких позов не визнав. Ствердив, що між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про правову допомогу. Однак адвокат неналежно виконував свої обов`язки, а тому ОСОБА_2 змушений був самостійно звертатися з відповідними запитами до ПФУ. В договорі сторони не встановлювали ціну, оскільки була усна домовленість, якщо ОСОБА_2 отримає пенсію з серпня по листопад, то половину віддасть ОСОБА_1 . Однак таку пенсію було призначено ОСОБА_2 лише з лютого 2022 року. Також ОСОБА_2 ствердив, що адвокат не повідомляв його про лист УПФУ згідно з яким, було надано детальну інформацію причин відмови у призначенні пенсії. На початку травня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до незалежного спеціаліста Головного Управління ПФУ в м. Івано-Франківськ, який розрахував йому стаж, порадив зробити доплати за пропущені місяці, та змінити адвоката, який за всі місяці не спромігся довести справу до суду, та не вів справу належним чином. Оскільки адвокат належним чином не виконував обов`язки ОСОБА_2 самостійно звернувся з скаргою до Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини, а 16.05.2022 року отримав лист, згідно з яким йому призначили пенсію. Однак всі ці кроки ОСОБА_2 повинен був пройти сам.

Також ОСОБА_2 вважає наданий ОСОБА_1 розрахунок вартості виконаних робіт нікчемним і таким, що суперечить ст.27, п.1.29.30 ЗУ «Про адвокатуру».

З цих підстав, в задоволенні позову ОСОБА_2 просив відмовити.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги позову підтримав в повному обсязі, висловив доводи аналогічні позовній заяві. Додатково на запитання суду надав відповідь, що медичне обстеження яке він проходив, жодним чином не пов`язане, з встановленою йому групою інвалідності та носінням протезу, а є саме наслідком перенесеного емоційного стресу. Щодо розрахунку вартості за надані послуги, то ОСОБА_1 ствердив, що ним було промоніторено безліч сайтів на основі яких і зроблено висновок про середню вартість цін на адвокатські послуги, та надано як приклад, середні ціни адвокатського об`єднання «ХІТ».

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні висловив доводи аналогічні в письмовому запереченні. Додатково ствердив, що вказаний договір був попереднім, і в ньому не було обумовлено гонорару. Сторони лише усно розмовляли про те, що якщо ОСОБА_2 призначать пенсію з серпня по листопад 2021 року, то він половину віддасть ОСОБА_1 . В той же час пенсію ОСОБА_3 призначили лише з лютого 2022 року, і лише внаслідок самостійних дій, які здійснив ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_2 ствердив, що він не розривав договір з адвокатом, оскільки лише раз чи два з ним мав зустріч, і все. Всі подальші дії щодо призначення пенсії здійснював самостійно. Адвокат неналежно надавав послуги, і подавав некоректні запити В задоволенні позову ОСОБА_2 просив відмовити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 24.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду на 23.03.2023 року.

23.03.2023 року справу було знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електроенергії в Косівському районному суді.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

26.11.2021 року між ОСОБА_1 (адвокат) та ОСОБА_2 (клієнт) було укладено договір №16/21 про надання правової допомоги (а.с.11).

На підставі договору про надання правової допомоги №16/21 від 26.11.2021 року ОСОБА_1 видано ордер серії АТ №1017279 на ім`я ОСОБА_2 на представництво у судах всіх інстанцій, правоохоронних органах, прокуратури, установах та організаціях всіх форм власності (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Івано-Франківської області від 14.06.2017 року №1/05 (а.с.13).

Згідно копії адвокатського запиту від 26.11.2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звертався до Управління праці і соціального захисту населення Косівської РДА (а.с.14).

Згідно копії листа-відповіді Управління праці та соціального захисту населення адвокату ОСОБА_1 надано відповідь на запит від 26.11.2021 року (а.с.15).

Згідно копії адвокатського запиту від 28.12.2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звертався до Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.16).

Згідно копії листа-відповіді Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 04.01.2022 року ОСОБА_1 надано відповідь на запит від 28.12.2021 року (а.с.17).

Згідно копії електронного звернення від 24.04.2022 року та скарги від 29.04.2022 року було здійснено електронні запити в Головне управління Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії ОСОБА_2 (а.с.18-19).

Згідно копії адвокатського запиту від 15.08.2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.20-21).

Згідно копії листа-відповіді Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 23.08.2022 року ОСОБА_1 надано відповідь на запит від 15.08.2022 року (а.с.22).

Згідно копії вартості послуг адвоката, ціни на юридичні послуги з сайту команії адвокатського об`єднання «ХІТ» надано інформацію про середню вартість послуг адвоката, із зазначенням виду послуг (а.с.23).

Згідно копії медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , (а.с.24), проведено консультацію у кардіолога, за результатом якої поставлено діагноз, та призначено лікування (а.с.24 на звороті).

Згідно копії фіскального чека від 21.10.2022 року було придбано медикаменти на суму 1815 гривень (а.с.25).

Згідно копії розрахунку, ОСОБА_1 здійснено розрахунок вартості послуг виконаних під час надання правової допомоги громадянину ОСОБА_2 на загальну суму 3000 гривень (а.с.26-27).

Згідно копії листа відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 надано відповідь на звернення ВЕБ -09001-Ф-С-22-033669 від 23.04.2022 року (а.с.45).

Згідно копії листа відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 надано відповідь на звернення від 12.05.2022 року №0900-0202-5/15307 (а.с.46).

Згідно копії листа відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 надано відповідь на його електронну адресу (а.с.47).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконання договору про надання правової допомоги, та неможливості врегулювання спору в позасудовому порядку.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій , згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі, а за приписами частини 3 статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).

Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно з статтею 30 Закону, статтею 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 по справі №922/1163/18.

У постанові Верховного Суду у справі № 522/17845/15-ц від 18.12.2019 року ВС зазначив, що визнаним міжнародним стандартом здійснення адвокатської діяльності є принципи чесності та добропорядної репутації адвоката, який відображений в етичних кодексах поведінки адвокатів та який розповсюджується на всі напрями професійної діяльності адвоката. Договір про надання правової допомоги має відповідати вимогам Закону та Правилам, а також визнаним міжнародним та національним стандартам надання правової допомоги. Верховний Суд виходив з того, що правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правової допомоги, письмовими документами про проведені розрахунки між сторонами договору.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом, на підставі безпосередньо досліджених та наявних у справі доказів, встановлено, що між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір №16/21 від 26.11.2021 року про надання правової допомоги. Умови укладеного договору містять загальні умови щодо представництва адвокатом інтересів клієнта. В договорі зазначено, що за надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар, сума якого визначається за домовленістю та затратами пов`язаними з наданням правової допомоги у відповідності до вимог ст. 632 ЦК України. За дорученням клієнта виплата понесених витрат адвокату може бути здійснена третіми особами.

Суд наголошує, що в укладеному договорі не визначена конкретна сума гонорару, а лише зазначено, що така сума гонорару виплачується за домовленістю та затратами пов`язаними з наданням правової допомоги. Отже, у самому тексті договору відсутні істотні умови щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару, за умови заперечення відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог, що об`єктивно унеможливлює суд пересвідчитись щодо фактичної домовленості між сторонами договору. Зміст наданого суду договору №16/21 від 26.11.2021 року (форма його викладу) не може свідчити про безумовну домовленість сторін про порядок обчислення гонорару та порядок його сплати, враховуючи, що відповідач заперечує визначений розмір гонорару. Більше того, як встановлено судом, клієнт (відповідач ОСОБА_2 ) взагалі не був проінформований про вартість послуг адвоката.

Що стосується вартості послуг адвоката наданого з інтернет сайту адвокатського об`єднання «Хіт», то суд не може визнати вказаний доказ належним. Так, під час розгляду справи, позивач ОСОБА_1 ствердив, що ним було проаналізовано безліч інформації з різних сайтів щодо середньої вартості адвокатських послуг, однак в якості доказу ОСОБА_1 надав інформацію саме з сайту адвокатського об`єднання «Хіт». При цьому суд зауважує, що договір укладений між сторонами 26.11.2021, в той же час як середня вартість послуг адвоката на сайті адвокатського об`єднання «Хіт» надана станом на 07 квітня 2021 року. Суд також наголошує, що у наданій інформації, зазначено вартість послуг саме в адвокатському об`єднанні «Хіт», що жодним чином не може бути доказом середньої вартості послуг адвоката по Україні.

Щодо вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Так, на підтвердження завдання матеріальної шкоди, позивач ОСОБА_1 надав копію виписки з амбулаторної карти хворого ОСОБА_1 . Проте, оцінюючи вказаний доказ, суд зауважує, що на звороті копії вказаної карти не зазначено дати проходження медичного огляду, та не зазначено хто саме проходив медичний огляд. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності, а відтак суд не може достеменно стверджувати, що проходження ОСОБА_1 медичного огляду, не було пов`язане саме з цією причиною. Також суд зауважує, що в копії фіскального чеку наданого як доказ придбання ліків за результатом медичного обстеження встановлена не відповідність придбаних ліків, та ліків які рекомендовані за результатом огляду, зокрема щодо назви та їх кількості.

Підсумовуючи вищезазначене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що вимога про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, є похідною від основної вимоги, а тому задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі наведеного та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , щодо невиконання умов договору про надання правової допомоги, а також відшкодування завданої майнової та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24 квітня 2023 року.

Суддя Ю.С. Кіцула