Провадження № 2/127/2824/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретарів Поляруш І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представників третьої особи Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради - Савчук Тетяни Миколаївни, ОСОБА_7 ,

представника третьої особи міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Київська» - Палюги Ігоря Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Департамент житлового господарства Вінницької міської ради, міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Київська» про припинення права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом відповідно до якого просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 . Мотивувала заявлені вимоги тим, що позивачка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 . Також у цій квартирі зареєстровані, але тривалий час не проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Оскільки відповідачі тривалий час не проживають у вище вказаній квартирі, участі у її утриманні не беруть, на проживання на ній не претендували, вважає, що їх слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Вказані обставини впливають на права позивача оскільки та позбавлена права на субсидію, сплачує за комунальні послуги за позивачів, які у добровільному порядку зніматися із місця реєстрації відмовляються.

Ухвалою суду від 12.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено розгляд справи здійснювати у спрощеному позовному порядку.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов із підстав наведених у ньому. Позивач пояснила, що вона 1991 року одружилася із ОСОБА_4 , та переїхала проживати та була зареєстрована у квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_3 перший час проживав разом із ними, а через певний час переїхав, залишивши квартиру сину та їй. На момент її вселення квартира була повністю вмебльована, забезпечена технічними приладами та речами першої необхідності. На разі ці речі знаходяться в квартирі За весь період проживання у квартирі ремонту вона не робила. Через нестерпні умови проживання у теперішній час її син ОСОБА_8 змушений був переїхати у іншу квартиру так як в нього утворилася уже своя сім`я. Із відповідачем ОСОБА_4 у 2018 році вони розірвали шлюб, з того часу він у квартирі не проживає, речі свої забрав. Вважає, що відповідачі втратили зв`язок із квартирою оскільки тривалий час не проживають у квартирі, не несуть витрат із сплати комунальних послуг та не роблять ремонту. Оскільки ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями вона боячись за своє майно після розірвання шлюбу змінила замки у квартирі, дублікат ключів відповідачам не надавала.

Представник позивача називає позов обґрунтованим, та вважає, що оскільки відповідачі тривалий час відсутні за адресою реєстрації їх слід визнати такими, що втратили право користування спірною квартирою. Звертав увагу суду на те, що відповідачі утворили свої сім`ї та проживають за іншими адресами, а отже мають обов`язок змінити адресу реєстрації на фактичну. Також вважає, що у відповідачі набули за іншими адресами право користування майном, оскільки вони тривалий час там проживають та склався тісний зв`язок із житлом.

Відповідач ОСОБА_4 проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити, вказав, що іншого житла немає. В зв`язку неприязними відносинами вони розірвали шлюб і він пішов з квартири.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні суду пояснив, що 1987 році він працював на заводі, і йому було надано житло в користування на підставі ордеру. Ордер видавався на його ім`я, сина - ОСОБА_4 , та матері ОСОБА_9 . Коли його син одружився то він залишив квартиру сину та невістці, щоб не заважати подружньому життю. В квартирі залишились його меблі, техніка. З часом подружні відносини сина та невістки погіршилися і вони розірвали шлюб. Він неодноразово приходив у квартиру на протязі останніх років проте йому ніхто не відкривав, а ключ до замка не підходив. Він сплачував кошти за комунальні послуги, а особові рахунки відкриті усі на ім`я відповідача. Відповідач звертався до позивача із пропозицією оформити право власності на квартиру порівно, тобто на позивача відповідачів та онука ОСОБА_8 проте отримав відмову. Просив суд у позові відмовити, та зазначив, що він бажає проживати у квартирі проте не має на це змоги через відсутність ключів.

Представник ОСОБА_3 адвокат Пунько І.В. суду пояснила, що ОСОБА_3 є квартиронаймачем, не втрачав зв`язок з квартирою, відвідував її, сплачував комунальні платежі. В подальшому був позбавлений можливості бувати в квартирі так як позивач змінила замки. В квартирі залишилися його особисті речі, меблі та техніка. Представник вважає, що позивач взагалі не мала права звертатися із позовом до суду оскільки вона не є квартиронаймачем або ж членом його сім`ї. У відповідача ОСОБА_3 відсутнє інше будь - яке житло, ,і хоч він тимчасово проживає за іншою адресою, проте цей будинок належить іншій особі на праві власності.

Представник відповідачів, адвокат Маркова О.В. також зазначила, що позивач позбавила права користуватися належним майном відповідачів змінивши замки та не надавши дублікати ключів, цим самим порушивши права її клієнтів. У відповідача ОСОБА_4 також відсутнє будь-яке нерухоме майно придатне для проживання.

Представник Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради проти позову заперечив, вказав, що позивачем не укладався договір стосовно найму квартири, а особовий рахунок заведений на ім`я відповідача ОСОБА_3 .

Представник МКП «Управляюча компанія «Київська» покладався на думку суду.

Свідок ОСОБА_10 яка є подругою позивачки суду повідомила, що вона була у гостях у спірній квартирі, там нікого не бачила окрім сина. У квартирі меблі старі, ремонт поганий та старий, допомагала у коридорі переклеювати шпалери. Знає, що позивачка розлучилася із чоловіком близько п`яти років тому, і зі слів подруги живе із іншою жінкою на Пятничанах, а свекор на Островського . Через те, що ОСОБА_4 був у алкогольному сп`янінні часто позивач не хотіла іти додому. Знає, що син позивачки та відповідача наразі має свою сім`ю та проживає в іншій квартирі.

Свідок ОСОБА_13 повідомила, що вона є сусідкою та проживає у квартирі АДРЕСА_3 , відповідача ОСОБА_4 не бачила більше 4 років, відповідача ОСОБА_3 не бачила дуже давно з 1994 року приблизно. У квартирі АДРЕСА_4 була один раз коли ОСОБА_4 стало погано та викликали швидку.

Свідок ОСОБА_14 повідомила, що вона є також подругою позивачки, була у неї в гостях, окрім сина нікого не бачила, знає що був чоловік який зловживав алкоголем з ним вона розірвала шлюб і він переїхав жити до іншої жінки. У квартирі старі меблі та ремонт.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки, проживає у квартирі навпроти п`ять років, окрім позивачки іншого нікого не бачила. Відповідачів не бачила та не знає, зі слів позивачки знає, що з нею проживає ще син.

Свідок ОСОБА_16 , яка являється подругою позивачки повідомила, що вони дружать близько 15 років. Була у гостях у квартирі, допомагала робити ремонт у коридорі. У квартирі за усі роки дружби обстановка не змінилася. Знає, що позивач була одруженою, розірвала шлюб, чоловік зловживав алкоголем.

Свідок ОСОБА_17 , суду повідомила, що вона є сусідкою по домі сторін та була старшою по домі до 2020. Знає, що ОСОБА_3 дісталася квартира від держави, спочатку в ній жили відповідачі потім з`явилася невістка та народився син. ОСОБА_3 весь період платив кошти коли збиралися жителі квартир за ремонт у під`їзді, ремонт лічильника, один раз платила позивач. Також ОСОБА_3 приходив до неї у гості та скаржився, що його позивач не пускає у квартиру, змінила замки.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що ОСОБА_3 хотів жити у квартирі, проте його не впустили. Знає, що у квартирі залишилися його речі.

Судом встановлено, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Рішенням народних депутатів №478 від 24.12.1987 року ОСОБА_3 із сім`єю було видано ордер на житлове приміщення №3146 з правом на зайняття житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 . До складу сім`ї входили квартиронаймач ОСОБА_3 , його мати ОСОБА_9 , та син ОСОБА_4 (ордер а.с. 123).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 , а особовий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_3 який є наймачем (довідки а.с. 18,20).

ОСОБА_3 періодично сплачував за комунальні послуги спожиті за адресою АДРЕСА_2 , в період з 2010 - 2019 рік.

ОСОБА_3 звертався до КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» із заявою про виготовлення технічної документації з метою оформлення права власності на спірну квартиру.

У 2021 році відносно ОСОБА_3 складався протокол про адміністративне правопорушення, в якому він зазначив своє місце проживання АДРЕСА_5 .

ОСОБА_4 звертався до суду із заявою про розірвання шлюбу у 2018 році і своєю адресою зазначив АДРЕСА_6 .

У травні 2023 року народився ОСОБА_19 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд критично відноситься до копії рішення суду та вважає його неналежним доказом з огляду на те, що він не містить персональних даних сторін, як і до акта №313 к, який містить застереження, що він не є підставою для реєстрації місця проживання або місця перебування особи, не встановлює факту права власності на нерухоме майно, користування нерухомим майном.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно частини четвертої статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Пунктом 2 частини 3 даної норми також передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном,- протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлених строків, здійснюється в судовому порядку (ст.72 ЖК України).

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування житловим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Якщо така особа була відсутня понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати її такою, що втратила право на жилу площу. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутній понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Члени сім`ї - особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі; ( Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції»).

Отже, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк.

Так суд дослідивши норми закону, вислухавши сторони та пояснення свідків прийшов до наступного. Сторони зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_3 отримав квартиру, та був зареєстрований як квартиронаймач, разом із членами своєї сім`ї у складі сина та матері. Позивач вступивши у шлюб набула права проживання у спірній квартирі. Позивач підтвердила, що вона у 2018 році після розірвання шлюбу із ОСОБА_4 змінила замок у квартирі, проте на вимогу не надала дублікат ключів відповідачам цим позбавивши їх права на користування належним їм майном. Суд також встановив, що в спірній квартирі ОСОБА_3 має майно: меблі, техніку тощо.

Позивач та її представник не надали доказів проте, що відповідачі мають на праві власності чи праві постійного проживання інше житлове приміщення чи на підставі укладення шлюбу отримали право на користування іншим житловим помешканням.

З пояснень сторін встановлено, що ОСОБА_4 покинув житлове помешкання після розірвання шлюбу в зв`язку з неприязними стосунками з колишньою дружиною. Позивач змінила запірні пристрої та не надала відповідачам ключі, тобто чинила перешкоди в користуванні помешканням.

Отже суд вважає, що позивач та її представник не надали суду доказів про те, що відповідачі перестали користуватися квартирою без поважних причин.

З огляду на вищевказане суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено то судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265,268,280-284 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст. 71-72,163ЖК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Департамент житлового господарства Вінницької міської ради, міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Київська» про припинення права користування житловим приміщенням відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_7 .

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Треті особи: Департамент житлового господарства Вінницької міської ради, адреса: вул. Соборна, 59, м. Вінниця.

Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Київська», адреса: вул. Станіславського, 5, м. Вінниця, .

Повний текст рішення суду складено 17.07.2023.

Суддя: