Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миколаївської територіальної громади, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулися позивачі із позовною заявою до Миколаївської територіальної громади, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який приходився позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чоловіком та батьком відповідно. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 . Крім них спадкоємцем першої черги є син померлого ОСОБА_3 , який відмовився від спадщини. Позивачі постійно проживали зі спадкодавцем та на день смерті, а також були зареєстровані у вищевказаному житловому будинку, і відповідно є такими, що прийняли спадщину.

Однак, 04 серпня 2021 року державний нотаріус Другої слов`янської державної нотаріальної контори Грецька Т.П. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи своє рішення тим, що позивачами не надано документ, що встановлює право власності спадкодавця на вказаний вище житловий будинок.

Цей житловий будинок побудований замість старого житлового будинку, який було знесений і належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу від 11 березня 1974 року. Житловий будинок літ «Д», гараж літ «Е», сарай літ «Ж», сарай літ «З» побудовані до 05 серпня 1992 року і за Прикінцевими положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не є самовільними і дозволу не потребують та не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Тому, просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за кожним на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 77,3 кв.м., житловою площею 48,; кв.м. , з господарськими будівлями і спорудами, а саме літньої кухні і сараю літ. 8, погріб літ. Г, вбиральні літ. Т, колодязю № 1, воріт № 2, № 3.

В судове засідання позивачі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяву про розгляд справи їх відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Миколаївської територіальної громади, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив

суд ухвалити рішення на власний розсуд, із урахуванням наявних у справі матеріалів.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримує, просить задовольнити.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 року витребувано з Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області копію спадкової справи, яку заведено після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкової справи після його смерті, факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити наявність заповіту.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миколаївської територіальної громади, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 грудня 2020 року виконкомом Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Райгородок Слов`янського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 199.

Позивач ОСОБА_2 є сином спадкодавця ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Отже, у судовому засіданні встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом майна, що увійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання щодо складу спадщини, суд виходить з наступного.

За життя ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу від 11 березня 1974 року, належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно з Довідкою № 01-27/795, виданою 20 серпня 2012 року Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району, нумерацію домоволодіння по АДРЕСА_1 змінено з АДРЕСА_2 .

Однак, житловий будинок, який є предметом спору у даній справі, побудований до 05 серпня 1992 року замість старого житлового будинку, про який зазначено вище та який було знесено, що підтверджується Звітом з незалежної оцінки майна, копія якого долучена до матеріалів справи.

05 серпня 1992 року на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення"(втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України слідує, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти.

Відповідно до роз`яснень «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізованого суду: лист від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13- по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до Довідки № 204-2/0.81/01 від 21 січня 2022 року, витягу з державного реєстру

речових прав на нерухоме майно № 294819473 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , не зареєстроване.

Державним нотаріусом винесено постанову від 04 серпня 2021 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для такого рішення стало не надання спадкоємцями нотаріусу документу, який встановлює право власності на вищевказаний житловий будинок на ім`я спадкодавця.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 319 ЦК України встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 328, 1216, 1218, 1225, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 89, 200, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миколаївської територіальної громади, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 77,3 кв.м., житловою площею 48,4 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 77,3 кв.м., житловою площею 48,4 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко