КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/961/19
Провадження № 2/534/13/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Хвіст Т.В. , позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає здійснити поділ спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином: передати у власність ОСОБА_2 трактор колісний марки KUBOTA А-17, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 ,№ двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі від вартості набутого в шлюбі трактору колісного марки KUBOTA А-17, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , що відповідно становить 59 932 грн. 29 коп., а також стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача понесені судові витрати.

Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 31.07.2019 (а.с.31) з призначенням справи до судового розгляду.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.04.2021 перейдено від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження .

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

03.12.2019 від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає повністю, просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що вказаний трактор колісний марки KUBOTA А-17 ним було придбано за власні кошти, крім того на момент його придбання вони з позивачкою проживали окремо і фактично припинили шлюбні відносини. Крім того вважає наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження не є допустимим доказом.

Також у доповненому відзиві на позовну заяву від 03.02.2020 ОСОБА_2 зазначив, що трактор колісний марки KUBOTA А-17 в процесі експлуатації згорів, а отже спірне майно не є об`єктом права власності через його знищення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява, згідно якої проти позову заперечує та просить розглядати справу у його відсутність.

У судовому засіданні були встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 10.08.2007 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_1 , який було розірвано 30.06.2016 рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області (а.с.5-6).

Відповідно до повідомлення ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області за ОСОБА_2 зареєстрована сільськогосподарська техніка, а саме: трактор колісний KUBOTA А-17 н.з НОМЕР_4 (а.с.8-9).

Відповідно до довідки ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області трактор колісний KUBOTA А-17 н.з НОМЕР_4 був знятий з обліку 09.01.2020 , за заявою ОСОБА_2 у зв`язку із списанням та утилізацією (а.с. 159,167).

Згідно висновку експерта № 115 від 13.06.2019 ринкова вартість трактора колісного KUBOTA А-17, 1992 р.в. н.з НОМЕР_3 станом на час проведення експертного дослідження, визначена без огляду, складає 119864,59 грн (а.с.10-20).

Відповідно до висновку експерта № 118-19 від 16.10.2019 середня ринкова вартість на дату оцінки трактора колісного KUBOTA А-17, 1992 р.в., двигун № НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 без огляду, згідно наданих документів складає величину 13947,03 грн.

Встановивши фактичні обставини справи, з`ясувавши правові позиції сторін, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, та здійснюючи розгляд справи виключно в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, зазначає, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІV. 34

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до частини першоїстатті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно матеріалів справи на час припинення шлюбних відносин 30.06.2016 за ОСОБА_2 був зареєстрований трактора колісний KUBOTA А-17, 1992 р.в., двигун № НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 та який був придбаний під час шлюбу з ОСОБА_1 04.07.2014.

Посилання відповідача на те, що вказаний трактор був придбаний за його власні кошти від продажу нежилого приміщення, яке було придбано до шлюбу з ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.2006 не заслуговують на увагу, оскільки вказане нежиле приміщення було продано 07.12.2012, а трактор колісний KUBOTA А-17, 1992 р.в., був придбаний 04.07.2014, що підтверджується договором купівлі продажу (т. 1 а.с.82-83).

Статтею 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

При цьому, при поділі майна суд виходить із того, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Якщо річ неможливо розділити, вона присуджується одному з подружжя.

Якщо виділити в натурі частину із загального майна не можна, хтось один із подружжя має право на отримання від іншого грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частини. Проте, така компенсація може бути надана лише за згодою колишньої дружини чи чоловіка. Крім того, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» відзначив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, для визначення якої при необхідності призначається експертиза.

У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Однак, ч.1 ст.358 ЦК України зазначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної сумісної власності на транспортний засіб, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватись спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Оскільки трактор є цінною неподільною річчю, перебував у кристуванні ОСОБА_2 і був знятий з обліку ним без узгодження з ОСОБА_1 , тому остання як співвласник спірного майна має право отримати грошову компенсацію за свою частку у праві власності на трактор.

При цьому, визначаючи розмір компенсації за належну позивачу частку спірного трактора, суд бере до уваги висновок експерта № 894-895 від 29.07.2022, який було виконано на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.05.2021 ( т. 2 а.с. 32-33м), згідно якого ринкова вартість мінітрактора KUBOTA А-17, 1992 р.в., двигун № НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 станом на момент дослідження складає 30145,42 грн.

Отже, враховуючи те, що мінітрактор KUBOTA А-17, 1992 р.в., є спільним майном подружжя, а вартість трактора відповідно до висновку експерта становить 30145,42 грн, то із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 1/2 частину цієї вартості, як компенсацію 1/2 частки спільного майна (трактора), тобто 15072,71 грн.

На будь які обставини,щодо того, що сплата компенсації вартості частини майна становитиме для відповідача надмірний тягар, представник позивача не посилався, доказів на підтвердження цих обставин суду не надано.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати відповідно до задоволених вимог, що складаються з судового збору в розмірі 193,24 грн та витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у сумі 600 грн (т.1 а.с. 21).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. ст.5,12,13, 264-266 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Здійснити поділ спільного сумісного майна набутого за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виділивши у приватну власність ОСОБА_2 трактор колісний марки KUBOTA А-17, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 ,№ двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі частини від вартості трактору колісного марки KUBOTA А-17, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 у сумі 15072,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 193,24 грн та витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі *600 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне ім`я позивачки: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О.Куц

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2023