РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2022 року ОСОБА_4 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову вказує, що з січня 2017 року по лютий 2021 року вона проживала разом з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилось троє синів: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після народження дітей, їхні з відповідачем стосунки почали погіршуватись, спільного господарства вони не вели та проживали окремо, відповідач не цікавився своїми дітьми, їхнім розвитком, лише використовував їх як спосіб влаштування конфліктів, фактично маніпулюючи дітьми. За даними фактами, позивач зверталась до правоохоронних органів та суду. Так, рішенням Рівненського міського суду від 24.09.2021 року у справі №569/19471/21 було задоволено заяву ОСОБА_4 та видано обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 з покладенням відповідних на нього заборон, згідно з Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насиллю». Проте, незважаючи на наявність цього припису, ОСОБА_2 продовжує тероризувати позивача, принижує її як жінку, внаслідок чого страждають діти. Зазначає, що станом на сьогоднішній день позивач самостійно забезпечує своїх дітей, проте їхній рідний батько не займається вихованням, утриманням, духовним та фізичним розвитком своїх дітей, він нічим їм не допомагав, не цікавився перебуванням у дитячому дошкільному закладі. Батько навіть не знає, яким чином проводять своє дозвілля, не вітає дітей з днем народження, не дарує подарунків на свята, з дітьми не спілкується взагалі. Крім того, відповідач не цікавиться станом здоров`я дітей. У зв`язку з небажанням батька брати участь у вихованні та забезпечені матеріального благополуччя дітей, створились умови, які шкодять інтересам дітей. Являючись так званим батьком, ОСОБА_2 , ніяким чином не покращує життя своїх дітей, а тільки обтяжує його. ОСОБА_2 зловживає алкоголем, та жорстоко поводиться з дітьми, при спілкуванні з ними у нього трапляються психічні розлади. Будь-яких перешкод відповідачу у спілкуванні з дітьми ніхто не чинив та не чинить, він взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до рішення Рівненського міського суду від 06.09.2022 року у справі №569/26046/21 визначено місце проживання дітей разом з позивачем. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про не доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 10.10.2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Рівне, Рівненської області, актовий запис №2535, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим 22.09.2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Рівне, Рівненської області, актовий запис №2390, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданим 18.09.2019 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Рівне, Рівненської області, актовий запис №126, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Рівненського міського суду від 06.09.2022 року у справі №569/26046/21 визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 19.07.2021 року по цивільній справі №569/11237/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 03 червня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по ВП 66303406, у ОСОБА_2 станом на 30.09.2022 року заборгованість по аліментах відсутня, переплата становить 1338,42гр.

Рішенням Рівненського міського суду від 24.09.2021 року у справі №569/19471/21 було задоволено заяву ОСОБА_4 та видано обмежувальний припис, а саме на ОСОБА_2 строком на шість місяців покладені відповідні тимчасові обмеження стосовно ОСОБА_4 .

Рішенням Рівненського міського суду від 05.08.2022 року у справі №569/9724/22 у задоволені заяви ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про продовження дії обмежувального припису відмовлено.

Відповідно до розпорядження Рівненського міського голови від 23.08.2022 № 775-р ОСОБА_2 визначено спосіб участі у вихованні синів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , встановивши можливість побачень з дітьми без супроводу матері: у II і IV неділю кожного місяця з 12:00 год. до 17:00 год.; у дні народження дітей з 14:00 год. до 17:00 год.; дні державних свят за попередньою домовленістю з матір`ю дітей.

Відповідно до листа КП «РОЦПЗН» №4079 від 05.10.2020р., гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_1 , під спостереженням у лікарів психіатрів та нарколога в КП «РОЦПЗН» не перебуває.

Відповідно до листа КНП ЦПМСД «Ювілейний» РМР №538 від 24.06.2022р. діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мають укладені декларації у закладі з сімейним лікарем- педіатром ОСОБА_11 . Щорічні профілактичні медичні огляди дітей, а також огляди перед плановою вакцинацією, проводяться виключно в присутності мами ОСОБА_4 . Батько дітей, ОСОБА_2 станом здоровя дітей не цікавиться з 2018 р., на щорічні медичні огляди жодного разу дітей не супроводжував, за медичною допомогою у разі захворювань дітей до лікаря з 2018 року не звертався.

Згідно листа КП «РОЦПЗН» №1631 від 01.07.2022р. гр.. ОСОБА_2 перебуває під спостереженням у лікаря-нарколога в КП «РОЦПЗН`з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Під спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно характеристики виданої директором ПП «ВІЛІС», ОСОБА_2 у 2016 році був прийнятий на роботу на приватне підприємство «ВІЛІС». За час своєї роботи він зарекомендував себе як відповідальний кваліфікований співробітник. Добре контактує з людьми, справедливий. Довіру до себе з боку керівництва виправдовує.

Відповідно копії до квитанції №16 від 31.05.2022 року, ЗДО №44 прийнято від ОСОБА_2 благодійні внески на суму 500грн.

Згідно характеристики №204 виданої 12.10.2021 року директором ТОВ «Управляюча компанія «Сонячне», ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_2 . Скарг та нарікань з боку сусідів за час проживання по адресі не надходило. На засіданні адміністративної комісії не розглядався.

Відповідно до довідки КП «РОЦПЗН» №1 від 04.10.2022р., ОСОБА_2 під наглядом у нарколога не перебуває, довідки №313 від 04.10.2022 року, ОСОБА_2 за медичною допомогою до психіатра не звертався.

Відповідно до заяв від 10.03.2021 року, 18.05.2021, 28.04.2022, 14.07.2022, 14.09.2022, 03.10.2022, 06.10.2022р.р. вбачається, що ОСОБА_2 бажає брати участь у вихованні дітей та повідомляє службу у справах дітей про чинення ОСОБА_4 перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Відповідно до копії талонів-повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію №80 від 06.09.2021 року, №49 від 21.06.2021, №31740 від 11.07.2021р.р. заяви ОСОБА_2 по факту конфлікту з ОСОБА_4 стосовно заборони останньою бачитися з дітьми зареєстровано в журналі єдиного обліку Рівненського РУП.

Згідно відповіді Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області №11822/200/01-2021 від 12.07.2021 року, за результатами звернення ОСОБА_2 , учасникам вищевказаної події проведено профілактичну бесіду та роз`яснено, що за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батьків, хто проживає окремо від дитини, передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 184 КУпАП, а також рекомендовано ОСОБА_2 звернутися до органу опіки та піклування про притягнення ОСОБА_4 до вищевказаної адміністративної відповідальності.

Згідно постанови Рівненського апеляційного суду від 17.01.2022 року Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25.06.2021 року відносно ОСОБА_2 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно постанови Рівненського апеляційного суду від 17.12.2021 року Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13.08.2021 року відносно ОСОБА_2 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування №08-531 від 03.30.2023 року, орган опіки та піклування вважає не доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. У своїй практиці, зокрема у справі «М.С. проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Тобто, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також враховуючи те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд дійшов висновку про недоцільність позбавлення його батьківських прав.

У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Як визначено в статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд дійшов висновку, що відсутні докази, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо дітей.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду .

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, місце знаходження: 33028, м. Рівне, вул. Поштова, 2.

Повний текст рішення виготовлено 24.04.2023 року.

Суддя Харечко С.П