Номер провадження 2-др/754/101/23
03 липня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва
у складі головуючого судді Гринчак О.І.
за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,
До Деснянського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» представником позивача - адвокатом Спасовою Лілією Миколаївною подано заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою представник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 18 000 гривень.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року вказану заяву призначено до розгляду.
У судове засідання 03.07.2023 сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив таке.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягнутого за виконавчим написом задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 16700, вчинений 23.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в загальному розмірі 22 963,20 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 22963,20 грн. безпідставно набутих коштів та 1984,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

13.06.2023 представником позивача до суду подано заяву про розподіл судових витрат у справі, а саме витрат на правову (правничу) допомогу, в обґрунтування якої представник позивача зазначає, що інтереси позивача у справі представляє Адвокатське об`єднання «АРДЕН» на підставі укладеного договору про надання правової допомоги №01-2908-22 від 29 серпня 2022 року. Для виконання доручень Клієнта був призначений адвокат Спасова Лілія Миколаївна. 29 серпня 2022 року між сторонами укладено Додаток № 1 до Договору, яким визначено об`єм послуг та розмір гонорару за виконання доручення Клієнта. 13 червня 2023 року Клієнту було виставлено рахунок - фактуру № СФ-052-1 на загальну суму 18 000 грн. за послуги передбачені відповідно до умов Договору та додатку № 1 до Договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 вказала, що з запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу до матеріалів справи додано:

1. Договір про надання правової допомоги № 01-2908-22 від 29.08.2022, укладений між позивачем і Адвокатським об`єднанням «АРДЕН»;

2. Додаток № 1 від 29.08.2022 до Договору про надання правової допомоги № 01-2908-22 від 29.08.2022, за яким визначено вартість послуг, що надаються Клієнту за його дорученням:

- за правову допомогу зі здійснення аналізу правової проблеми Клієнта, вивчення наданих ним документів, перспектив та ймовірних результатів звернення до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису № 16700 від 23.09.2020 таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягнутого за виконавчим написом, проведення консультаційних нарад, рекомендацій щодо вчинення дій/утримання від останніх, підготовка та подання надання адвокатських запитів, отримання відповідей на адвокатські запити, а також ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 67782217, фіксована сума гонорару (винагороди) становить 5000,00 гривень;

- за правову допомогу зі здійснення підготовки та подання до суду позовної заяви в інтересах Клієнта (Позивача), складання та подання необхідних процесуальних клопотань/заяв (документів) фіксована сума гонорару (винагороди) в суді першої інстанції складає 10 000,00 гривень;

- за представництво інтересів Клієнта в одному судовому засіданні незалежно від тривалості судового засідання фіксована сума гонорару (винагороди) в суді першої інстанції складає 3000,00 гривень.

Сторони визначили, що Клієнт здійснює оплату правової допомоги згідно з Додатком № 1 протягом 30 днів моменту отримання правової допомоги та рахунку-фактури. Оплата гонорару здійснюється безготівковим шляхом.

3. Рахунок-фактуру № СФ-052-1 від 13.06.2023 на суму 18000,00 грн.

4. Ордер № 12744398 від 26.09.2022.

5. Свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії КВ №000261 від 13.08.2018.

З огляду на предмет спору (дві вимоги - визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягнутого за виконавчим написом), враховуючи, що надання правової допомоги адвокатом Спасовою Лілією Миколаївною на суму 18000,00 грн. підтверджується матеріалами справи, а витрати на правову допомогу відповідають критеріям реальності, розумності та справедливості, є обґрунтованими і пропорційними до предмета спору, заява представника ОСОБА_1 - адвоката Спасової Лілії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі № 760/13124/22 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 15, 76, 77, 80, 81, 137, 141, 263, 265, 270, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Спасової Лілії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі № 760/13124/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягнутого за виконавчим написом задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 18000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , місцезнаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9А, оф. 201.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Преображенська, 23, оф. 32.

Повний текст додаткового рішення складено 13.07.2023.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК