Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 20 вересня 2003 року між нею та відповідачем ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено актовий запис № 16 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 20.09.2003 року.

За час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачка вказала також, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, вони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Крім того, втрата почуття любові та поваги одне до одного призвела до припинення шлюбних відносин між подружжям. Також зазначила, що ОСОБА_4 ухиляється від обов`язку щождо утримання та виховання їх спільних дітей, матеріально не допомагає.

На підставі викладеного, оскільки шлюб носить тільки формальний характер, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від його доходів щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до повноліття дітей.

У судове засідання позивачка не з`явилася, однак, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності представника, у якій також вказала, що позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак, подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просить провести без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 20.09.2003 виконкомом Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, 20 вересня 2003 року між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 16 від 20.09.2003. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_11 , дружині ОСОБА_11 .

Відповідно до свідоцтва про народження від 23.12.2010 серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_5 . Батько: ОСОБА_12 , мати: ОСОБА_13 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 у стоін народився ОСОБА_6 , батько: ОСОБА_12 , мати: ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.08.2004 року серії НОМЕР_4 .

Як встановлено в ході розгляду справи, подружнє життя у сторін не склалося, вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть.

Діти, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проживають із матір`ю.

Відповідач перебуває у працездатному віці, іншої сім`ї та інших дітей на утриманні у нього немає, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, судом не встановлено.

Суд також констатує, що під час судового розгляду справи підстав, які б свідчили про неможливість відповідача утримувати своїх дітей судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу суперечити інтересам сторін.

Одночасно, частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на викладене, беручи до уваги повне визнання позову відповідачем, що відповідає вимогам закону та не порушує нічиїх прав, свобод чи інтересів, небажання сторін зберегти шлюб, виходячи зі встановленого законодавством обов`язку обох батьків утримувати їх неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку, щона підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх його заробітків на дітей, починаючи з 29.08.2022 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги висновок про задоволення вимоги про розірвання шлюбу та задоволення вимоги про стягнення аліментів, з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 992,40 грн та в дохід держави 992,40 грн судового збору за розгляд судом вимоги про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272-279, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України та ст.ст. 55, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Шлюб, укладений 20 вересня 2003 року між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстровано виконкомом Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 16, - розірвати.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи із 29.08.2022 і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суддя Н.І. Зарева