Ухвала

14 липня 2023 року

м. Київ

справа № 128/3494/21

провадження № 61-10263ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року, додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області

від 17 лютого 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 17 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (далі - Агрономічна сільська рада), в якому просив суд:

- скасувати рішення Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області № 05 від 29 січня 1990 року;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 14 березня 1990 року, видане на ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_5 , що складається з будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23 січня

2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Агрономічної сільської ради про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

Додатковим рішенням Вінницького районного суду Вінницької області

від 17 лютого 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 , адвоката Гребенюка В. О. про винесення додаткового рішення задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Агрономічної сільської ради про усунення від права на спадкування та визнання права власності

в порядку спадкування за законом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 січня

2023 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області

від 17 лютого 2023 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000,00 грн.

07 липня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року, додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2023 року (надійшла до суду 10 липня 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив: скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог; передати справу на розгляд до Великої Палати Верховного Суду; визнати підстави відводу суддів апеляційного суду обґрунтованими.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, та зазначає, що копію оскаржуваної постанови ним отримано засобами поштового зв`язку 08 червня 2023 року, що підтверджено доказами.

Дослідивши клопотання заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 712,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору

у повному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2021 року, та заявляв одну позовну вимогу майнового характеру (про визнання права власності на успадковане майно) та дві позовні вимоги немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 11 350,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості спадкового майна), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява

з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %) та судовий збір за подачу касаційної скарги за дві позовні вимоги немайнового характеру

((908,00*2)*200% = 3 632,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року, додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області

від 17 лютого 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 17 травня 2023року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць