ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 квітня 2023 року

м. Харків

справа № 638/5965/22

провадження № 22-ц/818/473/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2022 року, ухвалене суддею Щепіхіною В.В., -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В обгрунтування позову зазначає, що 24 липня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2021 року сторони мешкають окремо, фактично припинили подружні стосунки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку.

З урахуванням викладеного просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 від частини доходу відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох річного віку.

Рішення суду допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що при розгляді даного позову суд повинен з`ясувати факт проживання дитини з матір`ю та можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу дружині. Разом з тим, позивачем не було долучено доказів отримання ним будь-яких доходів. Судом було встановлено, що він не працює з 2016 року.

Вказує, що на даний час він не працює, не має джерела постійного доходу, не має нерухомості та/або автомобіля, що свідчить про його скрутне матеріальне становище.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 березня 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що із наявності передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, доходів щомісячно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі зареєстрованому 24 липня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №2754.

Від цього шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 16 листопада 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зроблено відповідний актовий запис №3334. Матір`ю дитини зазначено ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_2 .

Згідно копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29 квітня 2022 року №6326-, №6326-, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач не заперечує того факту, що подружжя не мешкає разом.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 статті 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 77 СК України визначені способи надання утримання одному з подружжя.

Так, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Матеріали справи свідчать, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, правильно застосував наведені вище положення СК України, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з урахуванням майнових можливостей відповідача.

Наведені з цього приводу доводи скарги висновків суду не спростовують.

З приводу посилання відповідача на те, що він не може надавати матеріальну допомогу дружині, оскільки на даний час він не працює та має на утриманні мати ОСОБА_5 , яка проходить лікування за ознаками атеросклерозу та гіпертрофії міокарду лівого шлунку, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є працездатною особою, не є пенсіонером чи інвалідом. До центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні відповідач не звертався. Доказів щодо його незадовільного стану здоров`я відповідачем також не надано.

Матеріали справи також не місять доказів того, що на утриманні відповідача перебуває його мати ОСОБА_5 та яка потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з чим він не має змоги надавати матеріальну допомогу по утриманню своєї дружини по досягненню їх спільною дитиною трьох років.

Доказів наявності на утриманні відповідача інших дітей матеріали справи також не місять та відповідачем не надано.

Доводи відповідача про те, що 15 листопада 2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова по справі №638/5964/22 було видано судовий наказ про стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитинну відповідного, наявність якого позбавляє його змоги надавати матеріальну допомогу на утримання дружини колегією суддів не приймаються, оскільки зазначені обставини не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Крім того, доказів на підтвердження цих обставин відповідачем не надано.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2023 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна