Справа № 139/796/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.,

секретар судового засідання Боржемської І.М.,

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах третьої особи неповнолітньої ОСОБА_3

їх представника - адвоката Майструк Н.Р.,

відповідача ОСОБА_4 ,

її представника адвоката Солоненка Б.М.,

третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивачів: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , неповнолітня ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

встановив:

Позивачі звернулися з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів за ремонт будинку. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що з грудня 1998 року ОСОБА_6 почав проживати, разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сім`єю в будинку по АДРЕСА_1 , який на праві власності належить останній. З 2007 року відповідачка постійно перебувала за кордоном, періодично повертаючись до ОСОБА_9 , утримання будинку та оплату комунальних платежів здійснювали позивачі. За проходження деякого часу, житловий будинок приходив в поганий стан, у зв`язку з чим потребував покрашень, про що відповідачу було відомо та надано згоду на проведення ремонтних робіт. За час спільного проживання однією сім`єю в будинку ОСОБА_4 позивачами понесені витрати по його капітальному ремонту, ремонту господарських приміщень та побутових споруд на загальну суму 130587,06 гривень. З листопада 2021 року відповідачка повернулася з закордону та почала влаштовувати сварки, а також перешкоджати проживати в будинку. В серпні 2022 позивачі дізналися, що відповідачка здійснила державну реєстрацію будинку по АДРЕСА_1 подавши відомості, що загальна площа будинку складає 80,4 м.кв, з яких житлова площа 75 м.кв. Оскільки грошові вклади позивачів та їх праця щодо капітального ремонту житлового будинку та господарських і побутових споруд, суттєво збільшила вартість будинку, зокрема в десяток разів від первинної вартості такого майна, що свідчить про їх право на стягнення витрат за проведений ними ремонт в житловому будинку, будівництво господарських споруд та благоустрою двору в сумі по 130 587 гривень 06 копійок, які вони просили стягнути з відповідачки на їх користь по 65 293 гривні 53 копійки на кожного, а також судові витрати.

04.01.2023 ухвалою судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинської Н.В. було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.01.2023

24.01.2023 ухвалою Мурованокуриловецького районного суду задоволено заяву головуючої Тучинської Н.В. про самовідвід.

Ухвалою судді Коломійцевої В.І. від 26.01.2023 цивільну справу прийнято до свого провадження. Призначено підготовче засідання на 08.02.2023.

08.02.2023 підготовче засідання було відкладено у зв`язку з відсутність електроенергії у суді.

Ухвалою суду від 15.02.2023 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.03.2023.

02.03.2023 за клопотанням представника відповідача розгляд справи було відкладено.

16.03.2023 через технічні причини по справі було оголошено перерву.

30.03.2023 за клопотанням представника відповідача по справі було оголошено перерву.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 позов підтримав та суду пояснив, що з 1999 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . З цього ж року проживає та зареєстрований у будинку по АДРЕСА_1 , якій на праві власності належить відповідачці. З 2000 року вони разом з дружиною проводили поточні ремонти і згодом капітальний ремонт будинку. Ремонт проводили зі згоди відповідачки. З початку його проживання у будинку відповідачки, житлова площа будинку становила 13,1 м.кв., за рахунок їх з дружиною грошових та трудових затрат площа будинку збільшилася в кілька разів. Ним було розвалено пів будинку, перероблений 1-й поверх, побудовано 2-й поверх мансарду, побудовані гаражі. Між кухнею і погребом побудовано прибудови. Ремонтні роботи робили за свої і частково за кошти, які надавала ОСОБА_4 . Все він робив своїми руками, лише допомагали діти. Тому вважає, що має право на відшкодування витрат за проведений ремонт.

Позивач ОСОБА_2 позов також підтримала за обставин у ньому викладених, додатково суду пояснила, що відповідачка є її рідною матір`ю. З 2021 року між її сім`єю та матір`ю виникають непорозуміння щодо користування будинком. Мати не дозволяє їм користуватися кухнею та іншими будівлями. Хоча вони з чоловіком своїми силами та за власні кошти зробили капітальний ремонт будинку, добудували другий поверх, за рахунок чого збільшилася його площа. При цьому, зазначила, що кошти, які надсилала мати йшли на навчання її старшого сина ОСОБА_10 . Мати надала кошти лише на відсів та лісоматеріал. Всі ремонтні роботи робилися з дозволу матері, вона особисто диктувала, що і як робити. Ремонт робили для всіх.

Представник позивачів адвокат Майструк Н.Р. в судовому засіданні позовні вимоги своїх довірителів підтримала за обставин викладених у позові, просила їх задоволити.

Третя особа, на стороні позивачів ОСОБА_5 вважає позов підставним та таким, що підлягає задоволенню. Суду пояснив, що позивачі є його батьками, а відповідачка бабусею. Вони всі проживають у будинку, який належить бабусі. З дитинства вони з братом, допомагали батькові робити ремонтні роботи. Всі матеріали батьки придбавали за власні кошти, вони тримали корову, продавали молоко, тримали цесарок. Кошти, які передавала бабка йшли на навчання брата, крім цього вони ще додатково брали кредити. Однак, яка загальна сума коштів пішла на ремонт він не знає.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, суду пояснила, що у 1980 році придбала будинок по АДРЕСА_1 . У 1998 році дочка другий раз вийшла заміж і з 1999 року з ними почав проживати позивач ОСОБА_6 . Згодом у них народилися діти, сім`я збільшувалася, тому вони побудували 2-й поверх - мансарду. Дозволу на будівництва мансарди в неї ніхто не питав. Робили ремонт вони для себе, для своїх особистих потреб, а не для її потреб. При цьому зазначила, що вона чотирнадцять років працювала за кордоном, передавала їм кошти на ремонт, також просила людей щоб допомагали зятю з будівництвом, повністю оплачувала навчання онуку ОСОБА_10 . З листопада 2021 року постійно проживає у будинку з позивачами, з цього часу ніяких будівельних матеріалів до них ніхто не привозив.

Представник відповідачки просив в задоволенні позову відмовити, вважає, що посилання позивачів на ст. 778 ЦК України є безпідставним, оскільки договір найму житла позивачі з ОСОБА_4 не укладали. Відповідно наслідки, передбачені вказаною статтею для ОСОБА_4 наставати не можуть. Підтверджень (доказів) того, що власність на житловий будинок і господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 є спільною суду не надано. А відповідно й підстав для стягнення коштів за частку у спільній власності, які визначені ст.364 ЦК України не існують. Крім того, зазначив, що подані позивачами до суду разом з позовом копії бухгалтерських документів не підтверджують факт оплати і відпуску матеріалів.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги позивачів підтримує (а.с.139).

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання також не з`явилася, викликалась своєчасно та належним чином (а.с.132)

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.1980 року, посвідченого державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Питель М.С. в реєстрі за №78, ОСОБА_4 придбала житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 . Станом на час придбання будинку його житлова площа становила 13,10 м.кв. (а.с.7-8).

21 липня 2022 року ОСОБА_4 зареєструвала право власності на житловий будинок за вищевказаною адресою загальною площею 80,4 м.кв, житловою площею 57 м.кв., який складається з житлового будинку літера «А». Мансарди літ «А1», прибудови до будинку літ. «А2», тамбура літ «а», літньої кухні літ. «Б», веранди літ. «Б1», гаража прибудови літ «Б2», сарая прибудови літ. «Б3», сарая прибудови «Б4», козирка літ. «б», погреба літ «В», сарая літ «Г», вбиральні літ. «Д», літнього душу літ. «Е», ворота «І», хвіртки «2», огорожі «3», огорожі «4», огорожі «5», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.6,7-8).

Згідно домової книги №31 (а.с.9-13) у вказаному житловому будинку зареєстровані відповідач ОСОБА_4 , її мати ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_2 , зять ОСОБА_6 , та їх діти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Позивачі стверджують, що за час спільного проживання однією сім`єю з відповідачкою в її будинку по АДРЕСА_1 ними понесені витрати по капітальному ремонту житлового будинку, господарських приміщень та побутових споруд, а саме: у 2000 році ними було закуплено каміння та здійснено будівництво фундаменту під верандою; у 2001 році була побудована веранда з піднавісом, закуплено шифер для покрівлі, проведені ремонтні роботи всередині та надворі будинку, заливання підлоги у веранді, закупівля будівельних матеріалів; у 2002 році був побудований паркан, облаштовано прибудинкову територію; у 2003 році проводилися ремонтні роботи в житловому будинку, перенесення паркану; у 2004 році було зроблено перепланування у веранді облаштування вбиральні, підведено воду та каналізацію до будинку; у 2005 році облаштування огорожі та паркану; у 2006 році було замінено стіну на цегляну, проведені ремонтні роботи в будинку, переобладнання опалення; у 2008 році будівництво господарських приміщень (сараїв); у 2010-2012 роках перебудова господарських приміщень на літню кухню, та житлову кімнату, проведення води до літньої кухні, будівництво веранди, ремонтні роботи у веранді літньої кухні та в самій кухні, проведення каналізації до літньої кухні, закупівля цегли; у 2014 році проведення ремонтних робіт у будинку (перепланування кімнат), будівництво гаража; у 2015-2018 роках капітальне будівництво будинку, будівництво другого житлового поверху будинку мансарди, заміна стін, покрівлі, будівництво вбиральні на вулиці, утеплення будинку; у 2019 році об`єднання житлової площі будинку та літньої кухні, будівництво гаража, облаштування подвір`я. Крім того, ними було висаджено малину 7 рядів по 20 м, винограду 3 ряда по 2-м, винограду на подвір`ї та облаштування конструкцій каркасу для винограду, посаджено садок (яблуні, груші, черешні, сливи, вишні).

На підтвердження понесених позивачами витрат на будівельні матеріали при ремонті та будівництві об`єктів за вищезазначеною адресою, останніми надано суду бухгалтерські документи (видаткові накладні, рахунки на оплату, прибутковий касовий ордер) на придбання будівельних матеріалів на загальну суму 230 218 гривень (а.с.23-63).

З характеристики будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.22) вбачається, що у 2012 році була проведена реконструкція будинку, побудована ОСОБА_11 , прибудова до будинку, тамбур; у 2013 році побудовані сараї прибудови; у 2014 веренда, гараж-прибудова; у 2019 році вбиральня.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 також підтвердили той факт, що позивачі проживаючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 2000 по 2019 роки проводили поточний та капітальний ремонт будинку, ОСОБА_6 провів воду, добудував коридор, ванну кімнату, збудував нову літню кухню, веранду, добудував 2-й поверх, побудував гаражі. Однак за чиї кошти виконувалися ремонтні роботи вони не знають.

Таким чином, суд вважає доведеним, що в будинку ОСОБА_4 , в якому як члени сім`ї власника будинку проживають позивачі разом з дітьми в період з 2000 по 2019 роки проводились ремонтно-будівельні роботи та часткова реконструкція будинку, в якому приймали участь позивачі як члени сім`ї власника.

На даний час між сторонами виникають сімейні сварки щодо користування будинком, що підтверджується постановою суду від 08.02.2023 у справі про адміністративне правопорушення (а.с.121).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України,члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також частина 1 статті 405 ЦК України.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ст. 64 ЖК України).

Як встановлено судом позивачі та їх діти є членами сім`ї відповідача ОСОБА_4 , по теперішній час проживають разом з останньою у її будинку.

Згідно ч.3 ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що право вимагати стягнення витрат на проведення ремонту будівлі, що належить власникові, у членів сім`ї власника виникає лише у випадку, якщо їх затрати на ремонт жилого приміщення перевищували покладений на них статтею 156 ЖК обов`язок.

У відповідності до листа - роз`яснення Державного комітету України з будівництва та архітектури від 27.11.2018, капітальним ремонтом будівлі вважається комплекс ремонтно-будівельних робіт, робіт, який передбачає заміну, відновлення та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. Капітальній ремонт передбачає призупинення на час виконання експлуатацію будівлі в цілому або її частину (за умови їх автономності).

Поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).

Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що власною працею позивачами був проведений комплекс ремонтно-будівельних робіт у будинку по АДРЕСА_1 , що належить до категорії капітального ремонту будівлі. Ремонт проводився за згодою власниці, яка будь-яких заперечень щодо його проведення не заявляла.

В той же час, позивачами жодним чином не доведено вартості здійснених ними ремонтно-будівельних робіт.

Для отримання таких відомостей (без яких встановити відповідні обставини неможливо) необхідні спеціальні знання, якими ні сторони, ні суд не володіють, а отже, для їх з`ясування обов`язковим є призначення експертизи, яка позивачами не проводилася.

Надані ж суду копії бухгалтерських документів (видаткові накладні, рахунки на оплату, прибутковий касовий ордер) не дозволяють встановити чи дійсно вказані у них матеріали придбавалися позивачами за особисті кошти у зв`язку з ремонтом будинку відповідачки. Більше того, в судовому засіданні встановлено, що кошти на ремонт та реконструкцію будинку крім позивачів витрачала і власник будинку ОСОБА_4 , про що зазначали самі ж позивачі.

Суд оцінює вказані докази критично, ще й тому що вони в ряді випадків не містять усіх необхідних реквізитів: печатки продавця, відомостей про продавця та покупця, у них наявні помітки типу: «про борг», «про оплату пізніше», «віднімання певних сум до оплати», що не дає можливості встановити, яку суму коштів було сплачено за такими документами і чи взагалі кошти сплачувались.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1,2. ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.79 ЦПК України).

Також згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, суд вважає, що позивачами не були доведені належними та допустимими доказами усі обставини на які вони посилалися як на підставу позову, а саме: вартість проведеного ремонту та реконструкції будинку; те, що ними витрачено виключно свої власні кошти на ремонт; що саме будівельні матеріали згідно наданих видаткових накладних, рахунків на оплату, прибуткових касових ордерів були використані у процесі цього ремонту.

Отже, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в заявлених ними межах та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення, а тому у задоволенні позову ОСОБА_6 , ОСОБА_2 необхідно відмовити повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як передбачено ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник відповідача адвокат Солоненко Б.М. до закінчення судових дебатів заявив про наявність у відповідача витрат на оплату правничої допомоги і про намір подати докази про це протягом 5 днів після проголошення рішення, у відповідності до абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України.

Як визначено ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, представнику відповідача адвокату Солоненко Б.М. необхідно подати докази щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150,151,156 Житлового Кодексу України, ст.ст.12, 13, 81,141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , третя особи на стороні позивачів: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , неповнолітня ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач 1: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 24.04.2023.

Суддя: ___________________