Справа № 357/8228/23
Провадення № 2-з/357/87/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2023 р. суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності на транспортний засіб та зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В :

10.07.202 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, одночасно з пред`явленням позову, в якій просить заборонити державному виконавцю Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кичка Тетяні Василівні вчиняти будь-які дії, у тому числі, оглядати, вилучати, переміщати, перевозити, продавати та будь-які інші дії щодо транспортного засобу - автомобіль Peugeot 230L, модель 230L, колір - білий, рік випуску' - 1997, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 та заборони державному підприємству «Сетам» вчиняти будь-які дії, у тому числі, оглядати, вилучати, переміщати, перевозити, реалізовувати, проводити електронні торги та будь-які інші дії щодо транспортного засобу - автомобіль Peugeot 230L, модель 230L, колір - білий, рік випуску - 1997, номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

Заяву обґрунтовує тим, що нею поданий позов до ОСОБА_2 , третя особа - Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності та зняття арешту. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обумовлено тим, що 07.05.2023 співробітниками поліції було здійснено затримання транспортного засобу автомобіля Peugeot, модель 230Lдержавний номер НОМЕР_5 . Згідно відповіді Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області ініціатором розшуку зазначеного транспортного засобу є Відділ ДВС у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області. Даний транспортний засіб належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №736 від 25.01.2023, при цьому вона не є боржником у будь-яких виконавчих провадженнях, в тому числі, відкритих відділом державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області. Боржником за виконавчим провадженням, відкритому Білоцерківським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (державний виконавець Кичка Тетяна Василівна) є ОСОБА_2 (продавець за договором купівлі-продажу транспортного засобу №736 від 25.01.2023). Вилучення належного їй майна, а саме транспортного засобу автомобіля Peugeot, модель 230L, державний номер НОМЕР_3 , з метою його реалізації державним виконавцем на електронних торгах, призведе до порушення її прав, а невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження рухомого майна на користь третіх осіб, що в значній мірі може ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача. Пунктом 5 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пропозиції щодо зустрічного забезпечення відсутні.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункт 5 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Під забезпеченням позову слід розуміти обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволенню вимог позивача (заявника), вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Так, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів заяви, предметом позову, який просить забезпечити заявник, є визнання за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб автомобіль «Peugeot 230L», модель 230L, колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , та знати арешт з транспортного засобу (автомобіля Peugeot 230L, модель 230L, колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 ), накладений Білоцерківським відділом ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ).

Враховуючи предмет позову, заявник просить на підставі п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України забезпечити позов, шляхом заборони державному виконавцю Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кичка Тетяні Василівні та державному підприємству «Сетам» вчиняти будь-які дії, у тому числі, оглядати, вилучати, переміщати, перевозити, продавати, реалізовувати, проводити електронні торги та будь-які інші дії щодо транспортного засобу - автомобіль «Peugeot 230L», модель 230L, колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

Так, зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно.

Однак, заявником не надано до суду доказів наявності обставин, з якими пов`язується застосування вказаних заходів забезпечення позову, не зазначено обставин, які підтверджують те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не додано доказів щодо здійснення дій Білоцерківським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та ДП «Сетам» щодо розпорядження вищезазначеним транспортним засобом.

Зокрема, не надано доказів на підтвердження вчинення відділом ДВС та ДП «Сетам» дій, спрямованих на реалізацію майна (транспортного засобу - автомобіль «Peugeot 230L», модель 230L, колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 ) чи вчинення підготовчих дій до його реалізації (проводити електронні торги та будь-які інші дії), а до заяви додано лише витяг з АСВП, згідно якого вбачається, що на примусовому виконанні у Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 70671904,боржником за яким є ОСОБА_2 .

Аналізуючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 13.07.2023.

Суддя О. В. Бондаренко