РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року

м. Харків

Справа № 642/2027/23,

Провадження № 2-о/642/67/23

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Петрової Н.М.

за участі секретаря судового засідання - Усиченко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Холодногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2023 року до суду звернулися заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з заявою, в якій просять встановити факт народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території України - в м.Старобільськ, Луганської області.

Заявники зазначають, що отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження.

Встановлення факту народження необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи - Холодногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань чи заяв від нього до суду не надходило.

Враховуючи положення ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, в судовому засіданні встановлено, заявник ОСОБА_1 та заявник ОСОБА_2 не перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Згідно медичного свідоцтва про народження № 11 від 15.01.2023, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в пологовому будинку в м. Старобільськ Луганської області народила дівчинку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 31.01.2023 року, виданого Троїцьким районним управлінням Міністерства юстиції Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками вказані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.14).

Згідно з свідоцтвом про встановлення батьківства серії НОМЕР_2 від 31.01.2023, видане Відділом записів актів цивільного стану Троїцького районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської області, ОСОБА_1 визнаний батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоєно прізвище дитині « ОСОБА_5 » (а.с.27).

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України закріплено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, а саме справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», м. Старобільськ Луганської області визнано тимчасово окупованою територією.

Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 3, 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Факт народження дитини ОСОБА_3 вбачається зі змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.01.2023 року, виданого Троїцьким районним управлінням юстиції Луганської області, відповідно до якого дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Старобільськ, батьками вказані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Виходячи із вищевикладеного, взявши до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, оскільки заявник не має можливості надати до відділу ДРАЦС документи, передбачені законодавством України, які необхідні йому для отримання свідоцтва про народження, з метою захисту законних прав та інтересів громадянин України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно встановити факт народження їхньої доньки - ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Старобільськ Луганської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.4, 5 , 13, 76-81, 133, 141,315-319 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України ст. 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Холодногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі - ОСОБА_3 , громадянки України, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м.Старобільськ, Луганської області, мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка смт. Троїцьке Луганської області, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, уродженець смт. Троїцьке Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до пп. 15.5 п.15 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Батько: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, уродженець смт. Троїцьке Луганської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Матір: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка смт. Троїцьке Луганської області, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Холодногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), , місцезнаходження: м.Харків, вул.Малиновського, 10/14.

Повний текст рішення складено 24.04.2023 року.

Суддя Наталя ПЕТРОВА