Єдиний унікальний номер судової справи 943/1607/21
Номер провадження 2/462/585/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у порядку регресу (з урахуванням уточнень),

встановив:

Позовні вимоги.

Уповноважений представник позивача ФОП ОСОБА_1 - адвокат Мазуренко С. С., 19.08.2021 року (вх. № 5072) звернувся до Буського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, у якій просить стягнути солідарно з відповідачів завдані збитки у порядку регресу в розмірі 20 593 грн. 27 коп., витрати по сплаті судового збору та витрати на правову (правничу) допомогу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 7-02 від 09.04.2019 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 . У відповідності до умов вказаного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Так, 03.02.2020 року о 19 год. 05 хв. на вул. Кульпарківська, 234 у м. Львові, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Galant», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen Tiguan», держаний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 . У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Залізничного районного суду м. Львова від 18.02.2020 року по справі № 462/883/20. Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 03.02.2020 року, о 19 год. 05 хв. на вул. Кульпарківська, 234 у м. Львові, керуючи автомобілем «Mitsubishi Galant», державний номерний знак НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Суд визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Потерпіла особа від зазначеної дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 , (власник автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 ) звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору № 7-02 від 09.04.2019 року, на підставі страхового акту, співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (через автосервіс) у сумі 59 654 грн. 70 коп. Згідно страхового акта № 2009267-1 від 13.02.2020 року сума страхового відшкодування у розмірі 25 873 грн. 20 коп. перерахована на рахунок СТО, де проводився ремонт пошкодженого автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 - ФОП ОСОБА_5 , та у розмірі 33 781 грн. 50 коп. - на рахунок ТОВ «Алекс со». Враховуючи наведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав 59 654 грн. 70 коп. Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 , був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АМ/9767141 на момент ДТП 03.02.2020 року у ПАТ «HACK «ОРАНТА», здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу № АМ/9767141 у розмірі 39 061 грн. 43 коп. з врахуванням фізичного зносу транспортного засобу та вирахуванням розміру франшизи. У свою чергу страхувальником транспортного засобу «Mitsubishi Galant», державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно Полісу № АМ/9767141 є ОСОБА_3 . Враховуючи недостатність страхової виплати, для повного відшкодування завданої шкоди, позивач вказує про необхідність виплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою ПАТ «HACK «ОРАНТА», що склала 20 593 грн. 27 коп. Відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну ОСОБА_2 унаслідок дорожньо-транспортної пригоди 03.02.2020 року ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 20 593 грн. 27 коп. Враховуючи, що 22.03.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір № 22/03/2021 про відступлення права вимоги від 22.03.2021 року, ФОП ОСОБА_1 отримала право вимоги відшкодування у порядку регресу.

Рух справи в суді.

Протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Буського районного суду Львівської області від 19.08.2021 року встановлено неможливість призначення судді, у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу (а.с. 71-72).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Буського районного суду Львівської області від 25.08.2021 року визначено головуючого суддю (а.с. 69-70).

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 29.10.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 77-78).

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 07.10.2022 року цивільну справу передано за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України (а.с. 122-123).

Супровідним листом Буського районного суду Львівської області № 943/1607/21/5080/2022 стверджується, що матеріали справи надійшли до Залізничного районного суду м. Львова 15.11.2022 року (вх. № 19490) (а.с. 129).

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями Залізничного районного суду м. Львова від 15.11.2022 року визначено головуючого суддю - Галайко Н. М. (а.с. 130).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.01.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 137-138).

Позиція сторін по справі.

30.11.2021 року (вх. № 7176) до Буського районного суду Львівської області уповноваженим представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Пащук А. І. було подано відзив на позовну заяву (а.с. 84-85).

14.12.2021 року (вх. № 7610) до Буського районного суду Львівської області уповноваженим представником ФОП ОСОБА_1 - адвокатом Мазуренко С. С. було подано відповідь на відзив (а.с. 98).

14.12.2021 року до Буського районного суду Львівської області уповноваженим представником ФОП ОСОБА_1 - адвокатом Мазуренко С. С. було подано письмову заяву про уточнення позовних вимог, у якій останній просив суд вважати остаточними позовні вимоги пред`явленими лише до ОСОБА_2 , уточнивши у такий спосіб сторін по справі, та залишивши належним відповідачем лише винну особу (водія), при цьому не змінюючи предмет та підстави позову (а.с. 101).

У вказаний строк відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

ОСОБА_2 , 03.02.2020 року о 19 год. 05 хв. на вул. Кульпарківська, 234 у м. Львові, керуючи автомобілем «Mitsubishi Galant», державний номерний знак НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Так, Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 18.02.2020 року у справі № 462/883/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 16).

Копією Договору добровільного страхування наземного транспорту № 7-02 від 09.04.2019 року стверджується, що такий укладено між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 , предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 (п. 1.2, 1.2.1). У відповідності до умов вказаного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування (а.с. 6-9).

Із копії відповіді від Національної поліції України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, вбачаються обставини дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 10-11).

Копією Акту (Протоколу) огляду транспортного засобу - Заявою на виплату від 04.02.2020 року складеного оцінювачем - спеціалістом ПрАТ «СК «ВУСО» стверджується, що було здійснено огляд транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 (а.с. 26), складено опис виявлених пошкоджень та тип ремонтної операції до якого також долучено фотокопії огляду (а.с. 18, 19-25)

Копією рахунку СПД ОСОБА_5 № М000000562 від 10.02.2020 року на підставі заявки на ремонт транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 стверджується, що сума ремонтних робіт складає 25 873 грн. 20 коп. (а.с. 36).

Копією рахунку ТОВ «Алекс со» № від 11.02.2020 року на підставі заказу-каряду щодо транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 стверджується, що сума ремонтних робіт складає 33 781 грн. 50 коп. (а.с. 39).

Копією Страхового акта ПрАТ «СК «ВУСО» № 2009267-1 від 13.02.2020 року стверджується, що загальна сума страхового відшкодування складає 59 654 грн. 70 коп. (а.с. 46).

Із копії Платіжного доручення № 4249 від 13.02.2020 року вбачається, що ПрАТ «СК «ВУСО» перерахувало ФОП ОСОБА_5 25 873 грн. 20 коп. суми страхового відшкодування, також із копії Платіжного доручення № 4248 від 13.02.2020 року вбачається, що ПрАТ «СК «ВУСО» перерахувало ТОВ «Алекс со» 33 781 грн. 50 коп суми страхового відшкодування (а.с. 47).

Окрім цього, копією Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту ПАТ «HACK «ОРАНТА» серії АМ № 009767141 стверджується, що автомобіль марки «Mitsubishi Galant», державний номерний знак НОМЕР_2 на 03.02.2020 року був забезпечений та діючий (а.с. 41, 42).

Копією Страхового акта ПАТ «HACK «ОРАНТА» № ОЦВ-Р-20-13-22176/1 (страхувальником якого є ОСОБА_3 ) стверджується, що сума страхового відшкодування (на підставі доданого розрахунку страхового відшкодування) складає 39 061 грн. 43 коп., одержувачем якого вказано ПрАТ «СК «ВУСО» (а.с. 44).

Сума страхового відшкодування у сумі 39 061 грн. 43 коп. була виплачена ПАТ «HACK «ОРАНТА» на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО», що стверджується копією платіжного доручення № 20211 від 23.04.2020 року (а.с. 45).

Копією Договору про відступлення права вимоги № 22/03/2021 року стверджується, що ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 22.03.2021 року уклали цей договір, предметом якого є те, що первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування (а.с. 48-49).

Додатком № 1 до вказаного договору вбачається, що новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу за договором № 7-02 від 09.04.2019 року (а.с. 50).

Застосоване судом законодавство.

Згідно вимог ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у ст. 8 Конституції України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення від 18.02.2020 року у справі № 462/883/20, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи - ОСОБА_2 , є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи наведену норму, вина відповідача встановлена та у порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду № 755/18006/15- ц (провадження № 14-176цс18) від 04.07.2018 року, у п. 49-51, 53, 55 -57 визначено, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. п. «а» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оцінка та висновки суду.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують право позивача на відшкодування шкоди.

У свою чергу, відповідачем не надано суду доказів, які б були підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У контексті дотримання судом стандартів мотивування слід звернути увагу на рішення «Руїз Торіха проти Іспанії» (№ 18390/91, 09.12.1994 року, §29) та «Проніна проти України» (№ 63566/00, 18.07.2006 року, § 23,25), у яких ЄСПЛ зауважив, що у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені мотиви, на яких вони ґрунтуються; міра, до якої суд має виконати свій обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення; проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді.

Так, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги (з урахуванням уточнень) є законними, обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 948 грн. 86 коп., що підтверджено квитанціями, які містяться у матеріалах справи (а.с. 1, 66). На підставі наведеного, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 948 грн. 86 коп.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ФОП ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Правовий горизонт» в особі керівника адвоката Мазуренко С. С. (а.с. 63) укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 17 від 10.02.2021 року (а.с. 59-60). Зазначене стверджується також копією Ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1100875 (а.с. 64). Так, згідно Додаткової угоди № 2 Актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 18.05.2021 року загальна сума правової допомоги складає 11 863 грн. 80 коп. (а.с. 61), що також стверджується копією Квитанції до прибуткового касового ордера від 18.05.2021 року (а.с. 62).

Виходячи з наведеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 11 863 грн. 80 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у порядку регресу (з урахуванням уточнень) - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 завдані збитки у порядку регресу в сумі - 20 593 (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - 11 863 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 80 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - 948 (дев`ятсот сорок вісім) грн. 86 коп. судового збору.

Рішення суду, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Текст судового рішення складено 21.04.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко