Справа № 204/1827/23
Провадження № 2-о/204/81/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Воронько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Кравцова Анастасія Ігорівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про спадщину по заповіту від 24 квітня 1973 року, виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 3-1957. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 її дочка - заявник ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Кравцової А.І. для оформлення спадщини за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 і відповідно видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, 17 листопада 2022 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Кравцовою А.І. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до постанови нотаріуса від 17 листопада 2022 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки подані документи не дають змоги установити відповідність заявлених прав вимогам законодавства, а саме у свідоцтві про смерть НОМЕР_1 зазначено прізвище « ОСОБА_3 », що не відповідає прізвищу « ОСОБА_3 » у свідоцтві про право на спадщину по заповіту від 24.04.1973 року, посвідченому Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 3-1957. Таким чином, у вищевказаному свідоцтві про право на спадщину по заповіту від 24.04.1973 року, посвідченому Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-1957 допущена помилка у написанні прізвища померлої особи, як власника нерухомого майна, а саме: її прізвище вказано як ОСОБА_3 в той час, як відповідно до свідоцтва про смерть та інших документів, її прізвище зазначено як ОСОБА_3 . У зв`язку із чим виникла вказана помилка заявнику невідомо, однак виправити вказану помилку на сьогоднішній день неможливо. Розбіжності в прізвищі, яке зазначено у свідоцтві про право на спадщину по заповіту від 24.04.1973 року з прізвищем, що значиться у свідоцтві про смерть НОМЕР_1 та інших документах померлої, створюють для заявника, як спадкоємиці, перешкоди у оформленні та отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому, виникла необхідність у встановленні факту належності померлому вищевказаного свідоцтва про право на спадщину по заповіту. Від встановлення даного факту залежить виникнення особистих спадкових прав заявника на нерухоме майно. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою.

Представник заявника - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа - Державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Кравцова А.І. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставин справи та відповідні їм правовідносини.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - « ОСОБА_3 », яке вона змінила на « ОСОБА_5 » у зв`язку з укладенням 01 жовтня 1982 року шлюбу з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 01 жовтня 1982 року Бабушкінським відділом РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 1151 (а.с. 6)) народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Дніпрове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 16 січня 2003 року Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 5-6).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 25 квітня 1951 року, актовий запис № 8, батьками заявника є: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявника - ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 12 жовтня 2009 року Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 7117 (а.с. 7).

21 жовтня 2022 року Першою дніпровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 456/2022 (номер у спадковому реєстрі - 69828710) щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70395239 від 21 жовтня 2022 року (а.с. 8).

17 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті її матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, постановою державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Кравцової А.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 листопада 2022 року (а.с. 10) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . З вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що документ, який підтверджує право власності на нерухоме майно, а саме свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видане 24 квітня 1973 року Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3-1957, було видано на ім`я ОСОБА_2 , в свою чергу Першою дніпровською державною нотаріальною конторою спадкову справу № 456/2022 було заведено після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є спадкоємцями ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а надані спадкоємцями документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно, видані на ім`я ОСОБА_2 , викладене унеможливлює впевнитись, що мова йде про одну особу - спадкодавця, а отже і встановити належність нерухомого майна саме спадкодавцю не вбачається можливим через розбіжності на написанні прізвища.

У заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявником зазначено, що свідоцтво про право на спадщину по заповіту від 24 квітня 1973 року, яке видане Першою Дніпропетровською нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 3-1957, насправді належить її матері - ОСОБА_2 , однак у зазначеному документі з невідомих причин було допущено помилку в написанні прізвища останньої, а саме: замість вірного « ОСОБА_3 » було помилково зазначено « ОСОБА_3 ».

Так, судом встановлено, що 24 квітня 1973 року заступником старшого нотаріуса Першої Дніпропетровської нотаріальної контори Саплахіді К.Г. на ім`я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину по заповіту, зареєстроване в реєстрі за № 3-1957, на частину жилого будинку, саманного, загальною житловою площею 45,8 кв.м. з господарчими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 (а.с. 11).

Отже, судом встановлено, що у свідоцтві про право на спадщину по заповіту, виданому 24 квітня 1973 року заступником старшого нотаріуса Першої Дніпропетровської нотаріальної контори Саплахіді К.Г., зареєстрованому в реєстрі за № 3-1957, містяться розбіжності з іншими документами у написанні прізвища спадкоємця ОСОБА_9 - матері заявника ОСОБА_2 , а саме: « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 ».

У зв`язку з цим, у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме встановлення факту належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 24 квітня 1973 року, виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1957, посилаючись на те, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_2 .

У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядає суд.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Ім`я та по батькові матері заявника - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_5 (а.с. 12), свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 13) та свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7), трудовій книжці (а.с. 17), рахунку № НОМЕР_6 Державної трудової зберігальної каси (а.с. 16) та рахунку № НОМЕР_7 Зберігального банку СРСР (а.с. 17) повністю співпадають з іменем та по батькові особи, на ім`я якої заступником старшого нотаріуса Першої Дніпропетровської нотаріальної контори Саплахіді К.Г. видане свідоцтво про право на спадщину по заповіту від 24 квітня 1973 року, зареєстроване в реєстрі за № 3-1957.

Факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину по заповіту, виданого 24 квітня 1973 року заступником старшого нотаріуса Першої Дніпропетровської нотаріальної контори Саплахіді К.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 3-1957, на частину домоволодіння АДРЕСА_1 додатково підтверджується також тим фактом, що ОСОБА_2 була зареєстрована у домоволодіння АДРЕСА_1 з 22 серпня 2002 року, про що зазначено у Довідці № 11830 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданій Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 29 листопада 2019 року, в якій, серед іншого, ОСОБА_2 вказана як уповноважений власник частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Встановлення факту належності ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину по заповіту, виданого 24 квітня 1973 року заступником старшого нотаріуса Першої Дніпропетровської нотаріальної контори Саплахіді К.Г. на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 3-1957 необхідно заявнику ОСОБА_1 для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оскільки від встановлення факту, який заявник просить встановити у заяві, залежить виникнення у заявника права на отримання спадщини, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину по заповіту, виданого 24 квітня 1973 року заступником старшого нотаріуса Першої Дніпропетровської нотаріальної контори Саплахіді К.Г. на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 3-1957, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, слід задовольнити.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 19, 76-81, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Кравцова Анастасія Ігорівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину по заповіту, виданого 24 квітня 1973 року заступником старшого нотаріуса Першої Дніпропетровської нотаріальної контори Саплахіді К.Г. на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 3-1957.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л.Черкез