КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/890/20
Провадження № 2/534/27/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Хвіст Т.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської лікарні Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Просить стягнути з ОСОБА_1 користь КНП «Лікарня інтенсивного лікування» кошти у сумі 19572,24 грн., які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_3 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.08.2018 у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 було закрито. Потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , яка після вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, перебував на лікуванні в КНП «Лікарня інтенсивного лікування» у період часу з 03.07.2016 по 10.08.2016 та на його лікування було витрачено 5835 грн, та з 11.08.2016 по 14.09.2016 витрачено 5397, 41 грн, а також з 25.07.2017 по 01.09.2017 витрачено 8339,74 грн, загалом 19572,24 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, направивши заяву про слухання справи без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач та його представник адвокат Шевченко С.М. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність.

У судовому засіданні були встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.08.2018 у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 було закрито (а.с.5).

Потерпілим у даному кримінальному провадженні був ОСОБА_3 , який відповідно до реєстру наданої медичної допомоги перебував на лікуванні в Горішньоплавнівській міській лікарні з 03.08.2016 по 10.08.2016, з 11.08.2016 по 14.09.2016, з 25.07.2017 по 01.09.2017 та на його лікування було витрачено 19572,24 грн (а.с. 6-9).

Відповідно до матеріалів кримінальної справи та обвинувального акту відповідач обвинувачувався у тому, що 03 липня 2016 року, о 06 год. 35 хв., ОСОБА_1 , керуючи автосамоскидом «HITACHI EH 3500 as2», господарський №444, номерний знак НОМЕР_1 , згідно наряду виконував роботи по перевезенню гірничої маси в напрямку від екскаватора «HITACHI EX 5600-6», господарський №41, який знаходиться на відмітці « - 39,5 м.» - на зовнішній склад гірничої маси, який знаходиться на відмітці « + 134 м.» північно-західного борту карієру цеху «Рудоуправління» ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», що розташований за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівсльників, №16.

В цей час, ОСОБА_4 керуючи автосамоскидом «НІАСН ЕН 3500 as2», господарський №444, номерний знак НОМЕР_2 , рухався но ділянці дороги на західному борту кар?єру цеху «Рудоуправління», в напрямку від зовнішнього складу гірничої маси, яка знаходиться на відмітці «+134м» північно-західного борту кар?єру цеху «Рудоуправління» до екскаватора «HITACHI EX 5600-6», господарський №41, який знаходиться на відмітці « - 39.5 м.». Наближаючись до перехрестя рівнозначних доріг, знаки пріоритету при наближенні до яких відсутні, в той час коли швидкість керованого ним автосамоскиду складала 17,7 км/год, ОСОБА_1 не надав дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, чим порушив вимоги «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою» Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме вимоги п. 16.12. на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов?язаний надати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв. На будь-якому нерегульованому перехресті трамвай, незалежно від напрямку його подальшого руху, має перевагу перед нерейковими транспортними засобами, що наближаються до нього по рівнозначній дорозі.

Всупереч цих вимог «Правил дорожнього руху України», водій ОСОБА_1 при проїзді перехрестя рівнозначних доріг, знаки пріоритету при наближенні до яких відсутні, не надав дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч, а саме: автосамоскиду «CAT 785С», господарський №102, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався зі швидкістю 16,1 км/год та згідно наряду виконував роботи по перевезенню гірничої маси в напрямку від екскаватора «HITACHI EХ 5600-6», господарський №44, який знаходився на відмітці « - 47,0 м.» - на зовнішній склад гірничої маси, який знаходиться на відмітці « +134 м.» північно-західного борту кар?єру цеху «Рудоуправління» ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», що розташований за адресою:Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 16 в результаті чого ОСОБА_1 допустив зіткнення з автосамоскидом під керуванням ОСОБА_3 , який виконував маневр ліворуч.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого осколкового перелому лівої п?яткової кістки, рани в лобній ділянці та параорбітальної гематоми зліва, які відповідно до висновку експерта No1068 від 10.01.2018 року, - утворились в короткий проміжок часу, незадовго до госпіталізації потерпілого в стаціонар, від ударної дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, що могло мати місце при, травмуванні особи, яка знаходилась в автомобілі, при зіткненні з іншим автомобілем та за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 10 від 17 квітня 2018 року. «Технічна можливість уникнути пригоди з боку водія автомобіля і «НІАСН ЕН 3500 as2», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , в даній дорожній ситуації визначалась виконанням ним вимог п. 16.12 «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «НІАСН ЕН 3500 as2». ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 16.12 «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв?язку з ДТП.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.01.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.08.2018 за нововиявленими обставинами було відмовлено. Так відповідно до вказаної ухвали ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд ухвали суду від 08.08.2018 за нововиявленими обставнами зазначаючи, що підставою для перегляду вказаної ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.08.2018 стало те, що на прикінці жовтня 2020, після того як він отримав позовну заяву про відшкодування витрат на стаціонарне лікування, а його представник ОСОБА_2 ознайомився із матеріалами цивільної справи № 534/1542/18, йому стало відомо про наявність акту від 22.07.2016 за №4 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом затверджений заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, який не був відомий обвинуваченому ОСОБА_1 та його захиснику під час розгляду кримінального провадження і при винесенні ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням потерпілого із обвинуваченим. Дана обставина, за умови їх дослідження при проведенні відповідної експертизи, може суттєво вплинути на висновки про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, та навпаки, можуть спростувати його вину.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат та стаціонарне лікування потерпілого від злочину до задоволення не підлягає із наступних підстав:

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу.

За змістом ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, який затверджений постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545, та ст.1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Згідно зі ст. 82 ч. 6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1ст. 143 ЦПК України, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Так, для всебічного і повного з`ясування всіх обставин у справі за клопотанням представника позивача було призначено судову автотехнічну експертизу.

Відповідно до висновку експерта №1385 за результатами проведення судової автотехнічної еспертизи складеного 09.02.2023 встановлено наступне, що визначити, чи мав у даній дорожній ситуації водій автосамоскида «HITACHI EH3500 АС2» господарський № 444, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 технічну можливість уникнути зіткнення з автосамоскидом «САТ 785С», господарський №102, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 експертним шляхом неможливо з мотивів, вказаних в дослідницькій частині висновку експертизи.

Встановити, чи вбачаються у діях водія автосамоскида «HITACHI ЕН 3500 АС2» господарський №444, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації невідповідності із вимогами Правил Дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору знаходилися у причинному зв?язку із настанням даної ДТПІ експертним шляхом неможливо з мотивів, вказаних в дослідницькій частині висновку експертизи.

Технічна можливість уникнути пригоди з боку водія автосамоскида «САТ 785С», господарський № 102, номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_5 в даній дорожній ситуації визначається виконанням ним вимог п 10.2 Правил дорожнього руху України для чого у ного не було перешкод технічного характеру.

У даній дорожній ситуації в дії водія автосамоскида «CAT 785С», господарський № 102, номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.2 Правил дорожного руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на те, що у ході розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами вину відповідача, крім того відповідно до висновку експерта в діях потерпілого ОСОБА_5 вбачались невідповідності вимогам ПДР України, що призвело до ДТП, внаслідок чого останній перебував на лікуванні в КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні у зв`язку з чим позовні вимоги про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення не підлягають до задоволення.

Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що позивачем доведено факт того, що мало місце завдання їм матеріальної шкоди, однак останніми не спростовано надані відповідачем докази в ході розгляду справи, на підставі яких судом був би зроблений висновок щодо неправомірної поведінки відповідача, причинний зв`язок між наявною шкодою та поведінкою відповідача та вини останнього, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.12,13,81,141,258,259,265,273,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В позові Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської лікарні Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду.

Відомості, що не оголошуються:

Повне ім`я позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської лікарні Полтавської області, 39800, Полтавська область, м.Горішні Плавні, вул. Миру, 10.

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Т.О.Куц

Повний текст рішення виготовлено 07.04.2023