Ухвала

Іменем України

24 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 757/12235/20-ц

провадження № 61-3015ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дульської Тетяни Володимирівни, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання правочину недійсним та скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» (далі - ПрАТ «АК «Укртранс»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дульської Т. В. (далі - ПНКМНО Дульська Т. В. ), третя особа - ОСОБА_1 , про визнання правочину недійсним та скасування запису про право власності.

В обґрунтування позову зазначав, що він є власником майнових прав за інвестиційним договором на будівництво машино-місця (гаража) № НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 та є власником майнових прав за інвестиційним договором на будівництво машино-місця (гаража) № НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізнався, що на підставі записів про право власності № 34910322 та № 34908567 його машино-місця (гаражі) № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 зареєстровані за ОСОБА_4 і у реєстрі зазначено, що підставою виникнення права власності є договір № 84-ін12(нф) про інвестування будівництва від 02 жовтня 2012 року, укладений із ПрАТ «АК «Укртранс».

Враховуючи викладене та з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив суд: визнати недійсним договір № 82-інв12(нф) про інвестування будівництва від 02 жовтня 2012 року, укладений між ПрАТ «АК «Укртранс» та ОСОБА_4 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50510019 від 27 грудня 2019 року 12:18:40, приватний нотаріус Дульська Т. В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50511880 від 27 грудня 2019 року 12:57:10, приватний нотаріус Дульська Т. В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_3 не доведено порушення своїх прав. Посилання позивача на те, що договір інвестування будівництва від 02 жовтня 2012 року, укладений між ПрАТ «АК «Укртранс» та ОСОБА_4 , суперечить Закону України «Про інвестиційну діяльність», не підтверджені належними доказами. Крім того, місцевим судом зазначено, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсним договір про інвестування будівництва від 02 жовтня 2012 року №84-інв12(нф), укладений між ПАТ «АК «Укртранс» та ОСОБА_4 . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50510019 від 27 грудня 2019 року 12:18:40, приватний нотаріус Дульська Т. В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50511880 від 27 грудня 2019 року 12:57:10, приватний нотаріус Дульська Т. В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач виконав свої зобов`язання за інвестиційними договорами № 2п, № 3п та сплатив кошти, забудовник ПрАТ «АК «Укртранс» втратив право розпоряджатися машино-місцями (гаражами) НОМЕР_1, НОМЕР_2, а тому не міг укладати з ОСОБА_4 договір про інвестування будівництва № 84-інв12(нф) від 02 жовтня 2012 року щодо машино-місць (гаражів) НОМЕР_1, НОМЕР_2. Враховуючи те, що ПНКМНО Дульська Т. В. не є належним відповідачем у вказаній справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до вказаного відповідача.

Постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року залишено без змін.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

В обґрунтування заяви зазначав, що ПрАТ «АК «Укртранс» перебуває у процесі банкрутства, відповідно справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства в межах справи № 910/2116/21 про банкрутство ПрАТ «АК «Укртранс».

Враховуючи викладене, просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року та закрити провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що перебування відповідача ПрАТ «АК «Укртранс» в процесі банкрутства не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами і такі обставини не можуть призвести до іншого результату судового розгляду, так як вони не узгоджуються з іншими доказами, наявними у матеріалах справи, яким надана належна правова оцінка.

03 березня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якому зазначено, що повний текст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції отримано представником заявника 01 лютого 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: запропоновано заявнику надати докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

07 квітня 2023 року від представника заявника на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: заява про усунення недоліків; докази, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції (довідка Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2023 рок № 1530123; копія аркуша справи з відповідною відміткою про отримання копії оскаржуваного судового рішення - 01 лютого 2023 року).

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені обставини, зокрема отримання копії ухвали апеляційного суду 01 лютого 2023 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

Тож, недоліки касаційної скарги усунуті.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що нововиявленою обставиною у цій справі є те, що ПрАТ «АК «Укртранс» перебуває в процесі банкрутства. Про виникнення такої обставини дізнався у вересні 2022 року від ОСОБА_6 , яка є стороною у аналогічній справі № 752/3410/20-ц, а тому у встановлені пунктом 1 частиною другої статті 424 ЦПК України строки звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на таке.

Встановлені судами обставини

28 грудня 2019 року ПНКМО Дульською Т. В. зареєстровано право власності на машино-місце НОМЕР_1, розташоване на АДРЕСА_1 , та машино-місце № НОМЕР_2 , розташоване на АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 .

Оскільки ОСОБА_3 , вважаючи себе власником майнових прав за інвестиційним договором на будівництво машино-місця (гаража) № НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 та власником майнових прав за інвестиційним договором на будівництво машино-місця (гаража) № НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 , останній звернувся до суду за захистом свої прав.

За наслідками перегляду рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року, ОСОБА_1 зазначав, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 09 червня 2021 року у справі № 910/2116/21 відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ «АК «Укртранс», а тому, на думку заявника, це є нововиявленою обставиною у справі, відповідно спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, виходив з того, що перебування відповідача в процесі банкрутства не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Такий висновок апеляційного суду є обґрунтованим з огляду на таке.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключнимиобставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду, водночас, особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що у неї не було можливості представити цей доказ під час судового розгляду справи до винесення судового рішення, а також те, що цей доказ має суттєве значення.

Подібні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 802/2196/17, Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у справі № 420/3785/19, від 10 березня 2021 року у справі № 826/15267/17.

Висновки Верховного Суду

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилався на те, що після закінчення розгляду справи № 757/12235/20-ц ним виявлені істотні для справи обставини, які не були встановлені судом та не були і не могли бути йому відомі. Вказував, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 09 червня 2021 року у справі № 910/2116/21 відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ АК «Укртранс», а тому спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до статті 1 КПБ України банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника.

Порушення процедури банкрутства відносно відповідача у справі не впливає на права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, враховуючи предмет спору. Належність спору до господарської юрисдикції з огляду на порушення процедури банкрутства відносно відповідача також не є обставиною, яка відповідно до статті 423 ЦПК України є нововиявленою, оскільки гіпотетичне порушення юрисдикції при вирішенні спору може бути підставою для скасування судового рішення на стадії апеляційного чи касаційного перегляду справи, а не підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності, проте перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою й саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду (див. постанову Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 541/2460/16).

Встановивши, що порушення відносно відповідача процедури банкрутства після пред`явлення цивільного позову, розглядуваного у цій справі, не є нововиявленою обставиною у розумінні частини другої статті 423 ЦПК України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами.

Підсумовуючи, Верховний Суд у цій справі дійшов переконання, що апеляційний суд під час розгляду заяви про перегляд остаточного рішення за нововиявленими обставинами правильно визнав необґрунтованою таку заяву.

Тож, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні, а тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дульської Тетяни Володимирівни, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання правочину недійсним та скасування запису про право власності відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний