Справа № 468/411/23-ц Провадження № 2-з/478/1/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області у складі, головуючого судді Іщенко Х.В., за участю секретаря судових засідань Луговської А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви шляхом витребування з Казанківської селищної ради інформації щодо власників та/або землекористувачів земельної ділянки, яка належала на підставі державного акту на право постійного користування землею її покійній матері - ОСОБА_2 , оскільки має намір звернутись до суду з позовом до Казанківської селищної ради з питання визнання дій протиправними та усунення перешкод щодо безоплатної приватизації земельної ділянки.

Свою заяву мотивувала тим, що вказана земельна ділянка, площею 1,65 га, розташованої в межах території Миколаївської сільської ради Баштанського (Казанківського) району, перебувала в постійному користуванні її матері на підставі державного акту серії IV-МК № 000878. Після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона мала намір оформити вказану земельну ділянку на себе в межах безоплатної приватизації та неодноразово зверталась з цього приводу до Казанківської селищної ради. Однак посадові особи селищної ради чинять їй перепони, безпідставно відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту відведення щодо передачі вказаної земельної ділянки у власність. На даний час їй стало достовірно відомо що вказана земельна ділянки передана у власність невідомій особі яка на даний час використовує вказану земельну ділянку. У надані інформації щодо власників та землекористувачів вказаної земельної ділянки селищна рада їй безпідставно відмовляє, що позбавляє її право на захист в судовому порядку її порушеного права та просить витребувати вище зазначену інформацію.

У відповідності до приписів статті 118 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Оцінивши наведені представником заявника підстави щодо вжиття заходів для з`ясування обставин справи, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим;

Частини 2 цієї ж статті - способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви як наголошується у ч. 4 ст. 116 ЦПК України, здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу та відповідно до ч. 5 тієї ж статті у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою.

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. ч. 5 - 8 ст. 84 ЦПК України, суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

З наданих до заяви матеріалів вбачається, що заявниця та її представник неодноразово зверталися до Казанківської селищної ради з приводу отримання вказаної інформації, але відповіді з даних питань не отримано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення доказів в частині витребування у Казанківської селищної ради відомості (інформацію) про власників/землекористувачів земельної ділянки яка знаходилась в постійному користуванні її покійної матері, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Що ж стосується інших вимог заяви, то суд вважає їх необґрунтованими та не вбачає підстав для їх задоволення.

Аналізуючи у системному зв`язку положення ч. 1 ст. 84 та ч. 1 ст. 116 ЦПК України, можна дійти висновку, що метою забезпечення доказів є сприяння особам, які беруть участь у справі, одержати для подання до суду доказів, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. ст. 116-119 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Оскільки забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати, то такі доказів мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення або потрібні для вирішення справи, але насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Натомість, механізм витребування доказів - це спосіб сприяння стороні в отриманні тих чи інших доказів, які вона не може отримати самостійно.

Отже, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст. ст. 116-117 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (ст. 84 ЦПК України).

З доданих до заяви матеріалів (листування) вбачається, що Казанківська селищна рада не відмовила заявниці у праві на безоплатну приватизацію спірної земельної ділянки, а лише вказала на невідповідність процедури оформлення земельних ділянок: неналежна заява, не наданий необхідний пакет документів (викопіювання) тощо.

За вказаних обставин вимога щодо витребування у селищної ради інформацію, чому заявниця позбавлена права користування земельною ділянкою є неконкретизоване та не необґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 84, 116-118 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви задовольнити частково.

Зобов`язати Казанківську селищну раду до Казанківського районного суду Миколаївської області в строк до 21.04.2023 року відомості (інформацію) хто є власником та/або землекористувачем земельної ділянки, площею 1,65 га ріллі, розташованої в межах території Миколаївської сільської ради Казанківської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, яка раніше перебувала в постійному користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії IV-МК № 000878 ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В інформації зазначити підставу набуття права власності (рішення про передачу у власність, правовстановлюючий документ) та з якого часу земельна ділянка передана у власність чи користування.

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Попередити про встановлену законодавством відповідальність за ненадання доказів.

Відповідно до ч. ч. 7, 8, 9, 10 ст. 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Копію ухвали для виконання направити до Казанківської селищної ради - для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя: Іщенко Х.В.