Дата документу 14.04.2023Справа № 554/1597/23
Провадження № 2-з/554/47/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши заяву адвоката Омелай Дениса Владиславовича в інтересах ОСОБА_1 про часткове забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

22.02.2023 року адвокат Омелай Д.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про часткове забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить частково забезпечити позов шляхом проведення технічної інвентаризації нерухомого майна, що є у складі спадщини. Доручити ФОП ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПІ НОМЕР_1 провести технічну інвентаризацію нерухомих об?єктів: - 1/6 квартири АДРЕСА_2 ; 1/6 житлового будинку «А-1» , сараю «Б», погріб «б», вбиральні «В», будинку для відпочинку «Г-2» , плавального басейну «Д», навіс «г», навіс «г1», сарай «г2», №1 колодязь, №2 ворота, №3 огорожа, № 4 ворота , № 5 яма вигрібна, № 6 свердловина, розташованого на земельних ділянках площею 0,2391 га - кадастровий номер земельної ділянки :11:002:0010 та 0,0852 га - кадастровий номер земельної ділянки :11:002:0011 y АДРЕСА_3 ; 1/6 житлового будинку «А-1,а,а1», «В» сарай, «Ж» господарська будівля, «Е» погріб вхідний, №1 огорожа , №2,4 свердловина, № 3 ворота, хвіртка, № 5 вигріб, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та на земельну ділянку площею 0,15 га призначену для будівництва тa обслуговування житлового будинку; 1/6 господарських будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер - :11:002:0066 за адресою АДРЕСА_4 ; 1/6 житлового будинку «А-2» загальною площею 245,8 кв.м., житловою площею 81,8 кв.м., літньої кухні «Б» , навісу «В» , навісу «Г», навісу «Д», навісу «Е» , навісу «Ж», господарського блоку «3», навісу «I» , навісу «К» , сараю «Л» , № 1 ворота-хвіртка, № 2 ворота-хвіртка, №3 хвіртка, № 4 огорожа , № 5 свердловина, № 6 вигріб № 7 огорожа, № 13 хвіртка, № 14 огорожа, № 15- № 19 сходи за адресою АДРЕСА_3 та земельних ділянок за указаною адресою

:11:002:0038, кадастровий номер :11:002:0037; з виготовленням відповідної документації. Заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії, що перешкоджатимуть ФОП ОСОБА_2 мати вільний доступ до нерухомих об?єктів, розташованих у визначену дату і час.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк планує подати до Октябрського районного суду м. Полтава позовну заяву, предметом якої є визнання права власності ОСОБА_1 на спадкове майно, а саме: - 1/6 квартири АДРЕСА_2 ; ??1/6 житлового будинку «А-1» , сараю «Б», погріб «б», вбиральні «В», будинку для відпочинку «Г-2» , плавального басейну «Д» , навіс «г» , навіс «г1» , сарай «2», №l колодязь, № 2 ворота , №3 огорожа, №4 ворота, № 5 яма вигрібна, № 6 свердловина розташованого на земельних ділянках площею 0,2391 га - кадастровий номер земельної ділянки :11:002:0010 та0,0852 га - кадастровий номер земельної ділянки :11:002:0011 у АДРЕСА_3 ; ??1/6 житлового будинку «А-1,а,а1», «В» сарай, «Ж »господарська будівля, «Е» погріб вхідний, №l огорожа, №2,4 свердловина, № 3 ворота, хвіртка, № 5 вигріб розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та на земельну ділянку площею 0,15 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку; 1/6 господарських будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер - :11:002:0066 за адресою АДРЕСА_4 ; 1/6 житлового будинку «А-2» загальною площею 245,8 кв.м., житловою площею 81,8 кв.м., літньої кухні «Б» , навісу «В» , навісу «Г», навісу «Д», навісу «Е», навісу «Ж», господарського блоку «3» , навісу «I» , № 5 свердловина, № 6 вигріб , № 7 вигріб, № 8 вигріб, № 9 басейн, № 10 підпірна стінка ІІІІ вимощення, No 11 ворота, №12 огорожа, № 13 хвіртка, № 14 огорожа, № 15- № 19 сходи за адресою АДРЕСА_3 та земельних ділянок за указаною адресою кадастровий номер :11:002:0038, :11:002:0037; 1/6 мотоциклу ХОНДА, модель VT 1300CX, 2012 р.в., чорного кольору, днз

НОМЕР_2 ; 1/6 причіпу-фургону житлового модель ТЕ 450Р2, 1994 р.в., білого кольору, диз

НОМЕР_3 ; BI2570 XP; 1/6 причіпу для перевезення човнів модель 8904.5502, 2008 р.в., сірого кольору; 1/6 причіпу до легкового автомобіля для перевезення човнів модель 8902.3601,2011

рв., сірого кольору, диз НОМЕР_4 .

За умови задоволення судом вказаної позовної заяви, на виконання рішення суду, нотаріус повинен буде зареєструвати право власності позивача на спадкове майно та видати свідоцтва про право на спадщину. У той же час, у позивача наразі є достатні підстави вважати, що виконання вказаного рішення суду, за умови його задоволення судом, може бути ускладене внаслідок недобросовісних дій колишньої цивільної дружини спадкодавця ОСОБА_3 . Позивач у досудовому порядку неодноразово зверталася до ОСОБА_3 з проханням надати оригінали правовстановлюючих документів з метою реєстрації прав на спадкове майно. Однак, вона відмовилася надати відповідні документи, внаслідок чого позивач була змушена звернутися до суду.

Окрім того, через незаконні дії ОСОБА_3 позивач наразі не має фактичного доступу до спадкового майна, через що не змогла здійснити оцінку вартості майна задля подачі відповідного позову до суду. А тому забезпечення позову у цьому випадку є необхідним задля ефективного захисту судом прав позивача шляхом забезпечення реального виконання рішення суду, оскільки є підстави вважати, що у подальшому ОСОБА_3 своїми діями намагатиметься перешкоджати проведенню технічної інвентаризації, яка є необхідним етапом при державній реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до абз. 4 п. 26 Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна» технічну інвентаризацію може бути проведено на підставі рішення суду в межах забезпечення позову. Таким чином, для того, щоб позивач могла реально захистити своє право власності та зареєструвати його у визначеному законодавством порядку, їй необхідно буде отримати відповідну технічну документацію на нерухоме майно, що є в складі спадщини. При чому, виконання технічної документації є неможливим у разі, якщо інші власники такого майна будуть перешкоджати та не надаватимуть доступ до приміщень відповідного нерухомого об?єкта.

Отже, оскільки у позичава є реальні підстави вважати, що у подальшому ОСОБА_3 своїми діями буде перешкоджати проведенню технічної інвентаризації, церез це, необхідно покласти на вказану особу обов?язок забезпечити відповідним уповноваженим суб?єктам вільний доступ до нерухомого спадкового майна, яке проходитиме технічну інвентаризацію у визначену дату та час.

На підставі викладеного, просить задовольнити заяву про часткове забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.

Перевіривши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов серед іншого забезпечується встановленням забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України). При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

З роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб?єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов?язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Наведене викладене у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження №14-729цс19), від 18.05.2021 року у справі №914/1570/20 (провадження №12-90гс20).

Так, в силу вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України)

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо визнання права власності на спадкове майно. Щодо доводів заявника про необхідність забезпечення позовних вимог шляхом зобов?язання проведення технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна, суд звертає увагу на те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позовних вимог жодним чином не свідчить про наявність зв`язку між обраним заходом забезпечення позову і предметом позовної заяви, як і відсутні підстави вважати, що захід забезпечить виконання судового рішення в разі задоволення позову.

У свою чергу посилання на п. 2 ч. 1 ст. 150 КПК України як на можливий спосіб забезпечення позову є некоректним і таким, що не співвідноситься з передумовами, які викликали необхідність вжиття відповідного заходу, оскільки визначення обов?язку на вчинення тих чи інших дій в першу чергу у тій чи іншій мірі співвідноситься з правами та обов`язками сторони по справі, тоді як заявлені вимоги позивача віднесено в першу чергу до виконання певних дій ФОП, результат яких у свою чергу жодним чином не вплине на виконання рішення суду.

Також суд не погоджується як з безумовною підставою для застосування обраного позивачем способу забезпечення позову посилання на Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, оскільки останній не є процесуальною передумовою для забезпечення позову у цивільній справі, а є лише визначеним порядком та правилами для проведення технічної інвентаризації уповноваженими на те суб`єктами.

В обґрунтування своїх доводів щодо необхідності забезпечення позову шляхом проведення технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна заявником зазначено про неможливість надання суду доказу як на обґрунтування заявлених позовних вимог, так і на обґрунтування ціни позову, що у свою чергу може бути усунуте за допомогою застосування процедур, передбачених ст. 84 ЦПК України або ст. 116 ЦПК України, при цьому не надано жодних інших відомостей, які б свідчили про реальну загрозу невиконання можливого рішення суду в майбутньому за умови незастосування обраного способу забезпечення позовних вимог.

Таким чином, позивачем не доведено, а судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову саме в обраному вигляді може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката Омелай Дениса Владиславовича в інтересах ОСОБА_1 про часткове забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.М.Чуванова