Справа № 703/1803/23
10 липня 2023 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Прилуцького В.О.
секретар судових засідань Климович Д.О.
розглянувши у порядку спрощеного провадження з викликом сторін в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
До суду звернулось МТСБУ з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
На дату скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована не була.
Потерпіла сторона подала до МТСБУ повідомлення та з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою та документами, що підтверджують витрати на поховання. МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій стороні в розмірі 176405 грн. 09 коп. У зв`язку з цим в порядку регресу просить стягнути з відповідача понесені витрати та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просить розглядати дану цивільну справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надходив. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції.
За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу та Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .
Смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03 січня 2020 року народження.
Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 березня 2021 року(справа № 703/2641/20) ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.1 та ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки та конфіскацією майна, за виключенням житла.

Потерпіла сторона через свого представника подала до МТСБУ повідомлення з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою.

14 червня 2021 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій стороні в розмірі 176405 грн. 09 коп., що підтверджується копією платіжного доручення №1031361 та копією платіжного доручення №1031337.

У ст.1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за завдану шкоду та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Такими є, зокрема завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом статей 1166, 1187 ЦК України в разі завдання джерелом підвищеної небезпеки шкоди смертю фізичної особи такі дії визнаються неправомірними за винятком двох випадків: 1) коли шкоди було завдано внаслідок непереборної сили; 2) коли шкоди було завдано внаслідок умислу потерпілого. При цьому наявність зазначених обставин має довести володілець джерела підвищеної небезпеки або особа, відповідальна за нього.

Наразі матеріали справи таких доказів не містять.

Натомість, як слідує з матеріалів справи, встановлені у вищезгаданому вирокі Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 березня 2021 року обставини вказують на причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями водія джерела підвищеної небезпеки, від яких загинув ОСОБА_2 , та заподіяною внаслідок ДТП шкодою.

На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 27.1.Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 27.4 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті13.1 статті 13 цього Закону.

Статтею 1191 ЦК України вказано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже позивач довів, що загальний розмір витрат, які він поніс у зв`язку із виплатою страхового відшкодування внаслідок завдання відповідачем шкоди становить 176405 грн. 09 коп., тобто заявлені позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати за правилами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1187, 1191 ЦК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. 12, 13, 81, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, 02154, м.Київ, Русанівський бульвар,8, , понесені витрати на виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 176405 грн. 09 коп., а також судовий збір в розмірі 2684 грн., а всього 179089 грн. 09 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: В. О. Прилуцький