Справа №: 398/3493/22
провадження №: 2/398/802/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" липня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Дубровської Н.М., з участю секретаря судового засідання Шандор О.Л., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи, поновлення на роботі, виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу про оголошення догани та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача в особі Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро- Кіровоград» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного у вигляді звільнення з роботи та поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що трудові відносини з підприємством виникли з 2007 року. На підставі наказу від 28 лютого 2007 року № 32-к з 01 березня 2007 року вона була прийнята до абонентського відділу комунального підприємства «Олександрія-водоканал» (правонаступником якого є ОКВП «Дніпро-Кіровоград)» на посаду бухгалтера, 01 квітня 2009 року переведена у межах відділу на посаду контролера водопровідного господарства 3-го розряду (наказ від 31 березня 2009 року № 22-к), наказом № 60-к від 12 липня 2012 року переведена на посаду комірника підприємства. Трудові обов`язкі на посаді комірника виконувала в період з 01 квітня 2009 року по 13 січня 2020 року. Наказом ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за № 154-з від 24 грудня 2019 року «Про припинення трудового договору» її звільнено з 31 грудня 2019 року із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. У період із 27 грудня 2019 року до 10 січня 2020 року вона перебувала на лікарняному. У зв`язку з цим наказом від 11 січня 2020 року №4-з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» внесено зміни до наказу від 24 грудня 2019 року № 154-з «Про припинення трудового договору» та визначено днем звільнення - 13 січня 2020 року. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2021 року по справі № 398/450/20 її звільнення з посади комірника господарчої дільниці Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за пунктом 1 статті 40 КЗпП України згідно наказу від 24 грудня 2019 року № 154-з із урахуванням змін, внесених наказом від 11 січня 2020 року № 4-з визнано протиправним та поновлено на посаді комірника господарчої дільниці Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з 14 січня 2020 року.

Відповідно до наказу № 13 від 25 січня 2021 року її поновлено на роботі комірника господарської дільниці Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства з 14 січня 2020 року. Наказ про поновлення винесено на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2021 року по справі № 398/450/20. 25 січня 2021 року на виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2021 року у справі № 398/450/20 її було поновлено з 14 січня 2020 року комірником господарчої дільниці в ОВКГ на роботі, згідно наказу № 13 від 25 січня 2021 року, з яким позивач була ознайомлена під власний підпис. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року у справі № 398/450/20 рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2021 року по справі № 398/450/20 скасовано, у задоволені позову про поновлення на роботі відмовлено. В зв`язку із скасування рішення про поновлення на роботі, наказом від 26 березня 2021 року № 34-з скасовано наказ про поновлення на роботі № 13 від 25 січня 2021 року. Постановою Верховного Суду від 18 травня 2022 року по справі № 398/450/20 скасовано постанову Кропивницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року.

Поновлення на роботі відбулось з 18 травня 2022 року, тобто з моменту винесення постанов Верховним Судом з подальшим внесення відповідних відомостей до трудової книжки працівника. 26 серпня 2022 року згідно наказу 205кп про поновлення на роботі, її поновлено з 18 травня 2022 року на посаді комірника господарчої дільниці ОВКГ на виконання рішення Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 по справі № 398/450/20. При цьому не погоджується з датою поновлення, умовами праці та інше.

Просить судовим рішенням визнати протиправним звільнення з посади комірника за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, проведено наказам № 125 з від 20 вересня 2022 року «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 », поновити на посаді комірника з 21 вересня 2022 року. Допустити негайне виконання рішення у частині поновлення на роботі, сягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 вересня 2022 року про день постановлення судового рішення про поновлення на посаді з розрахунку 327 грн. 36 коп. за кожен день вимушеного прогулу. Стягнути моральну шкоду, яку оцінює у 20000 грн., та судові витрати. Крім того, заявою від 21 жовтня 2022 року та 30 листопада 2023 року доповнила позовні вимоги, просила визнати протиправним звільнення з посади комірника господарчої дільниці Олександрійського водопровідно - каналізаційного господарства обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро - Кіровоград» за п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, проведене наказом № 125 з від 20 вересня 2022 року «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення до ОСОБА_1 » та відповідно визнати днем поновлення на посаді комірника господарчої дільниці 14 вересня 2022 року.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 202 року відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.49). Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовний вимоги підтримала, вважає, що її звільнення з посади є таким, що вчинене з порушенням законодавства про працю, у зв`язку з чим вона підлягає поновленню на посаді.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, надавши обґрунтування заперечень викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 66-74 )

Заслухавши пояснення сторін у справі та дослідивши надані ними докази, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2ст.78ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 , трудові відносини з підприємством виникли з 2007 року. Так, на підставі наказу від 28 лютого 2007 року № 32-к з 01 березня 2007 року прийнята до абонентського відділу комунального підприємства «Олександрія-водоканал» (правонаступником якого є ОКВП «Дніпро-Кіровоград)» на посаду бухгалтера, 01 квітня 2009 року переведена у межах відділу на посаду контролера водопровідного господарства 3-го розряду (наказ від 31 березня 2009 року № 22-к), наказом від 12 липня 2012 року № 60-к переведена на посаду комірника підприємства.

Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 20.09.2011 року № 320 було надано згоду на приєднання комунального підприємства «Олександрія-водоканал» Олександрійської міської ради до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» та вирішено припинити юридичну особу комунальне підприємство «Олександрія-водоканал».

21 жовтня 2019 року генеральним директором Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» було видано наказ № 182 «Про скорочення посади», відповідно до якого, з метою підвищення ефективності і опримізації роботи підприємства, керуючись ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України та ст. 36, ч. 1 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП України, наказано: скоротити з 31 грудня 2019 року посаду комірника господарської дільниці Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства; запропонувати працівнику, що підпадає під скорочення вакантні посади; у разі відмови від переведення або відсутності вільних посад провести попередження про наступне вивільнення з роботи з 31 грудня 2019 року у зв`язку із скороченням посади відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України та ознайомити з даним наказом під розпис; подати необхідні матеріали до відповідного центру зайнятості ; до 31 грудня 2019 року підготувати наказ по особовому складу про звільнення працівника згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України з врахуванням виплати вихідної допомоги і компенсаційних виплат за невикористані дні щорічної відпустки. Начальнику фінансово-економічної служби внести відповідні зміни до штатного розкладу та ввести їх в дію з 01 січня 2020 року.

Наказом ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 24 грудня 2019 року № 154-з «Про припинення трудового договору» ОСОБА_1 звільнено з 31 грудня 2019 року із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. У період із 27 грудня 2019 року до 10 січня 2020 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному. У зв`язку з цим наказом від 11 січня 2020 року №4-з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» внесено зміни до наказу від 24 грудня 2019 року № 154-з «Про припинення трудового договору» та визначено днем звільнення - 13 січня 2020 року.

Судом встановлено, що виконання трудових обов`язків на посаді комірника ОСОБА_1 виконувала в період з 01 квітня 2009 року по 13 січня 2020 року.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2021 року по справі № 398/450/20 визнано протиправним звільнення ОСОБА_1 з посади комірника господарчої дільниці Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за пунктом 1 статті 40 КЗпП України згідно наказу від 24 грудня 2019 року № 154-з із урахуванням змін, внесених наказом від 11 січня 2020 року № 4-з та поновлено на посаді комірника господарчої дільниці Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з 14 січня 2020 року.

Відповідно до наказу № 13 від 25 січня 2021 року ОСОБА_1 поновлено на роботі комірника господарської дільниці Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства з 14 січня 2020 року. Наказ про поновлення винесено на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2021 року по справі № 398/450/20.

Таким чином, 25 січня 2021 року на виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2021 року у справі № 398/450/20 ОСОБА_1 , поновлено з 14 січня 2020 року комірником господарчої дільниці в ОВКГ на роботі, згідно наказу № 13 від 25 січня 2021 року, з яким позивач була ознайомлена під власний підпис.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року у справі № 398/450/20 рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2021 року по справі № 398/450/20 скасовано, у задоволені позову про поновлення на роботі відмовлено.

В зв`язку із скасування рішення про поновлення на роботі, наказом від 26 березня 2021 року № 34-з було скасовано наказ про поновлення на роботі № 13 від 25 січня 2021 року.

Таким чином, наказом № 34-з від 26 березня 2021року скасовано наказ про поновлення на роботі № 13 від 25 січня 2021 на підставі рішення Кропивницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року по справі № 398/450/20 з вказаним наказом ОСОБА_1 була ознайомлена під власний підпис.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Верховного Суду від 18 травня 2022 року по справі № 398/450/20 скасовано постанову Кропивницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року та вказано, що з моменту прийняття постанови Верховним Судом постанова апеляційного суду втрачає законну силу у скасованій частині.

В зв`язку з цим, 26 серпня 2022 року наказом № 205-кп (із змінами внесеними наказом від 29 серпня 2022 року № 208-кп) скасовано наказ від 26 березня 2021 року № 34-з «Про скасування наказу про поновлення на роботі» з 18 травня 2022 року та доручено службі кадрового забезпечення в трудовій книжки ОСОБА_1 відмінити запис про її звільнення на підставі наказу від 26 березня 2021 року № 34-з.

Відповідно, станом на 26 серпня 2022 року дію наказу № 13 від 25 січня 2021 року про поновлення на роботі комірника господарської дільниці Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства з 14 січня 2020 року відновлено відповідно до наказу № 205-кп (із змінами внесеними наказом від 29 серпня 2022 року № 208-кп) поновлення на роботі відбулось з 18 травня 2022 року (з моменту винесення постанов Верховним Судом) з подальшим внесення відповідних відомостей до трудової книжки працівника. Оскільки в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року по справі № 398/450/20 окремо вказано, що постанова Кропивницького апеляційного суду якою відмовлено в позові про поновлення на роботі втрачає з моменту прийняття постанови касаційним судом, дата фактичного поновлення працівника на роботі визначена з моменту винесення постанови судом касаційної інстанції.

Разом з тим, суд критично ставиться до доповнень вимог та обкутувань позову заявами від 21 жовтня 2022 року та 30 листопада 2022 року в частині визнання днем поновлення на посаді комірника господарчої дільниці Олександрійського водопровідно каналізаційного господарства обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро Кіровогдпр» 14 вересня 2022 року задоволенню не підлягають з огляду на те, що вказана вимога фактично зводиться на виконанні судового рішення по справі № 398/450/20, яким визнано протиправним звільнення ОСОБА_1 з посади комірника господарчої дільниці Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за пунктом 1 статті 40 КЗпП України згідно наказу від 24 грудня 2019 року № 154-з із урахуванням змін, внесених наказом від 11 січня 2020 року № 4-з та поновлено на посаді комірника господарчої дільниці Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з 14 січня 2020 року.

Стосовно правомірності звільнення з посади комірника за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, проведено наказам № 125 з від 20 вересня 2022 року «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 », поновити на посаді комірника з 21 вересня 2022 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21 вересня 2022 року по день постановлення судового рішення про поновлення на посаді з розрахунку 327 грн. 36 коп. за кожен день вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, яку оцінює у 20000 грн., та судові витрати, суд виходить з наступного.

26 серпня 2022 року згідно наказу 205кп про поновлення на роботі, ОСОБА_1 поновлено з 18 травня 2022 року на посаді комірника господарчої дільниці ОВКГ на виконання рішення Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 по справі № 398/450/20 та заяви ОСОБА_1 від 22 серпня 2022 року з уточненою заявою від 23 серпня 2022 року.

Судом встановлено, що 26 серпня 2022 позивач ОСОБА_1 ознайомлена з цим наказом під особистий підпис і фактично мала приступила до виконання роботи комірника господарчої дільниці 26 серпня 2022 року.

Частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частина сьома статті 235 КЗпП України).

Факт поновлення на роботі, також підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження, згідно постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 69738796 від 20 вересня 2022 року, якою встановлено, що фактичне повне виконання рішення відбулося, згідно наказу № 13.від 25 січня 2021 року з 14 січня 2020 року.

Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16 (провадження № 61-29024св18),від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17 (провадження № 61- 12857св18).

В даному випадку, 26 серпня 2022 року відповідачем видано наказ № 205-кп (із змінами внесеними наказом від 29 серпня 2022 року № 208-кп) про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді комірника Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства. Тобто, працівника поновлено на тому ж робочому місці на якому він працював до скорочення з попередніми посадовими обов`язками. Підставою для поновлення на роботі було рішення Верховного Суду від 18 травня 2022 року по справі №398/450/20, яким скасовано рішення Кропивницького апеляційного суду про відмову у задоволенні позову про поновлення на роботі.

З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлена в день видачі цього наказу про, що свідчить її власноручний підпис з зазначенням незгоди з датою поновлення.

Обставина ознайомлення з наказом про поновлення 26 серпня 2022 року не заперечується позивачем.

Цього ж дня працівника фактично допущено до виконання посадових обов`язків, про що свідчить відмітка в табелі робочого часу за 26 серпня .2022 року. Створення перешкод у допуску до робочого місяця чи у перешкод при виконанні трудових обов`язків з боку підприємства починаючи з 26 серпня 2022 року (з моменту поновлення на роботі) позивач не надає та таких обставин у позовній заяві не наводить. Її незгода з датою поновлення на роботі жодним чином не перешкоджала виконувати покладені трудові обов`язки з моменту поновлення на роботі.

Натомість, незважаючи на те, що ОСОБА_1 ознайомлена з наказом про поновлення її на роботі на виконання рішення суду та фактично допущена на робоче місце, на роботі в період з 29 серпня 2022 року до 13 вересня 2022 року не з`явилась і ця обставина не пов`язана з поважними причинами.

ОСОБА_1 , яка поновлена на роботі, замість того, щоб виконувати свої посадові обов`язки комірника господарчої дільниці, без поважних причин систематично не з`являлася на роботі протягом повного робочого дня без поважних причин, зокрема 29.08.2022, 30.08.2022, 31.08.2022, 01.09.2022, 02.09.2022, 05.09.2022, 06.09.2022, 07.09.2022, 08.09.2022, 09.09.2022, 12.09.2022, 13.09.2022, 14.09.2022, що вбачається з копій актів про відсутність працівника на роботі та пояснення.

Відсутність без поважних причин також відображена у табелі обліку робочого часу за серпень вересень 2022 року.

Як вбачається з наданих пояснень ОСОБА_1 від 14 вересня 2022 року відсутність останньої на роботі вона пояснила не згодою, щодо дати поновлення її на робі не з 18 травня 2022 року, а з 14 січня 2020 року, претензією до наказу про поновлення її на роботі та претензія до осіб, що її ознайомлювали з наказом № 205-кп від 26 серпня 2022 року. Суд критично ставиться до вищенаведеного з огляду на те що це не є поважною обставиною, що виключають вину працівника.

Так сама по собі незгода ОСОБА_1 з діями та документами з якими вона не була згодна мало вирішуватися відповідно до законодавства України, шляхом оскарження неправомірних дій та документів з якими вона не була згодна, а відсутність на роботі мала оформлюватися відповідно до Кодексу законів про працю України та Закону України «Про відпустки».

Прогулом вважається відсутність працівникане просто на робочому місці, а на роботі. Робота поняттяширше, ніжробочемісце, і охоплюєпідприємство в цілому.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення (частина перша статті 147 КЗпП).

Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір у випадку здійснення працівником прогулу без поважних причин (пункт 4 частини першої статті 40 КЗпП).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Прогулом без поважних причин вважається полишення роботи без відповідного попередження роботодавця в установленому порядку про розірвання трудового договору або залишення роботи до закінчення строку попередження без згоди на це роботодавця, якщо такий договір укладено на невизначений строк; залишення без поважних причин особою, з якою укладено строковий трудовий договір, роботи до закінчення строку трудового договору; самовільне залишення молодим спеціалістом (молодим робітником) роботи, на яку його направили після закінчення відповідного навчального закладу, до закінчення строку обов`язкового відпрацювання; самовільне використання без погодження з роботодавцем днів відгулів, чергової відпустки тощо. Не може вважатися прогулом відсутність працівника на робочому місці за умови, що він присутній на підприємстві. Якщо працівник не залишив місця розташування підприємства, його не можна звільнити за прогул.

Отже, визначальним для вирішення питання законності звільнення з роботи за прогул є встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності.

Такий правовий висновок застосування законодавства призвільненні працівника за прогул викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 235/5659/20.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (статті 149 КЗпП України).

Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема пунктом 4 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Позивач не є членом профспілкової організації і роботодавець не утримував з нього внесків до профспілкових органів. Ні працівник ні профспілка підприємства не повідомляла про членство ОСОБА_1 в профспілковій організації. Більше того, при погодженні службової записки директора Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства про притягнення комірника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 15 вересня 2022 року, заступник голови профспілкової організації ОСОБА_3 вказав, що працівник не являється членом первинної профспілкової організації створеної працівниками підприємства. За вказаних причин не було потреби погоджувати звільнення ОСОБА_1 за прогул з профспілковою організацією, зазначений факт встановлений рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2021 року у справі № 398/450/20 та не потребує повторного доведення.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації та звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації.

Тобто, до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов`язкові вимоги:

1) виявлення дисциплінарного проступку;

2) отримання від порушника письмового пояснення;

3) додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником;

4) видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення;

5) доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.

Такий правовий висновок застосування норм права щодо порядку накладення дисциплінарного стягнення викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 у справі № 428/6597/19.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 643/10816/17

Відтак, відповідач повністю виконав порядок застосування дисциплінарного стягнення визначений наведеними вище нормами Кодексу законів про працю України.

Дисциплінарний проступок у вигляді прогулу було виявлено та зафіксовано роботодавцем.

Згідно наказу Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» первинним обліковим документом щодо обліку використання робочого часу на підприємствах є табелі обліку використаного робочого часу.

В табелях обліку робочого часу працівників складського господарства Олександрійського ВКГ за період серпня 2022 року за 29,30, та 31 число проставлено позначка «НЗ». В подальшому, після отримання пояснень від працівника про причини нез`явлення на робочому місці, було подано та затверджено табель робочого часу за серпень 2022 року (коригуючий) та напроти прізвища ОСОБА_1 за вказані дати змінено позначку на «ПР». В табелі робочого часу за вересень 2022 року напроти прізвища Вісільової проставлено позначка «ПР» за 1,2,5,6,7,8,9,12 та 13 числа місяця.

Наказом Державного комітету статистики України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» № 489 від 05 грудня 2009 року затверджено, в тому числі форму П-5 «Табель обліку використання робочого часу», та дано визначення умовним позначенням: НЗ» - неявка з незясованих причин, «ПР» - прогули.

Отже, в табелях обліку робочого часу складського господарства Олександрійського ВКГ Відповідачем зафіксовано, що Позивачем 29,30,31 серпня 2022 року та 1,2,5,6,7,8,9,12 та 13 вересня 2022 року здійснено прогули.

Невихід працівника на роботу зафіксовановідповідними актами відсутності працівника на робочому місці за кожну дату вказану в табелі обліку робочого часу як прогул.

До прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення отримано від порушника письмового пояснення.

14 вересня 2022 року позивач з`явився на підприємстві і в цей же день роботодавець зажадав від порушника трудової дисципліни ОСОБА_1 надання пояснень про поважність причин невиходу на роботу починаючи з 29 серпня 2022 року. Цього ж дня працівником ОСОБА_1 надано пояснювальну в якій викладено причини не виходу на роботу протягом зазначеного часу, оскільки наказ про поновлення повністю неправомірний, а причина невиходу на роботу поважна через мотивів незгоди з неправомірним наказом від 26 серпня 2022 року № 205-к.

Дотримано строки накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку.

Табель обліку робочого часу працівників складського господарства Олександрійського ВКГ за серпень 2022 року (коригуючий) затверджено керівником підприємства 14 вересня 2022 року, а табель обліку робочого часу за вересень 2022 року 20 вересня 2022 року.

Відображені в табелях обліку робочого часу обставини свідчать, що перша подія прогулу відбулась 29 серпня 2022 року. Службова записка директора Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства про притягнення комірника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності направлена керівнику підприємства 15 вересня 2022 року, а наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення прийнято керівником 20 вересня 2022 року.

Тобто, дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах місячного строку встановленого законодавством про працю.

Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосовано відповідно до виданого керівником ОКВП «Дніпро-Кіровоград наказу від 20 вересня 2022 року № 125-з «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення до ОСОБА_1 »

Наказ від 20 вересня 2022 року № 125-з «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення до ОСОБА_1 » доведено до працівника. З вказаним наказом працівник ознайомився та отримав його копію, але працівник відмовився проставляти підпис про його ознайомлення з наказом мотивуючи таку відмову відсутністю додатків до наказу.

Обставини ознайомлення ОСОБА_1 20 вересня 2022 року з наказом не оспорюються позивачем.

Судом встановлено, що позивач обґрунтовує поважність своєї неявки на роботу через незгоди з неправомірним наказом від 26 серпня 2022 року № 205-к яким працівника поновлено на роботі. Однак зі змістом наказу та фактом події поновлення на роботі позивача ознайомлено, про що свідчить проставлений ОСОБА_4 особистий підпис.

Разом з цим, позивач факт невиходу на роботу протягом 12 днів поспіль починаючи з 29 серпня 2022 р. не спростовує, доказів його присутності (виходу) на робочому місті не надає. Будь-яких доказів, які б підтверджували поважність відсутності позивача на роботі потягом 12 днів, матеріали справи не містять.

Натомість, про відсутність позивача на роботі без поважних причин свідчать складені відповідачем акти відсутності працівника на робочому місці, табель обліку робочого часу, з якого вбачається, що позивач тривалий час не виходив на роботу та пояснення надані самим працівником.

З огляду на наведене, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення своїх позовних вимог в частині скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а відтак позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 78, 80, 81, 141, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи, поновлення на роботі, виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу про оголошення догани та відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10.07.2023 року.

Суддя Дубровська Н.М.