Справа № 138/1095/23
Провадження №:2-о/138/62/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2023 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Генічеськ Генічеського району Херсонської області.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , яка була матір`ю заявника, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Генічеськ Херсонської області. Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а відтак є недійсним та не створює жодних правових наслідків. Заявник звернулась до Могилів-Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області щодо реєстрації смерті матері, однак їй усно було роз`яснено, що вказаний вище документ не може бути підставою для реєстрації смерті на території України. За таких підстав з метою реалізації спадкових та інших прав, оскільки здійснити реєстрацію смерті матері та отримати свідоцтво про її смерть на території України іншим шляхом ОСОБА_1 не має можливості, тому просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 19.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, подала заяву про розгляд справу у її відсутність, заяву про встановлення факту підтримала та просила задовольнити.

Уповноважений представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частина 1 ст. 317 ЦПК України визначає, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Суд встановив, що матір`ю заявника є ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 46, виданого 20.03.2023 Генічеською центральною районною лікарнею Херсонської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , причина смерті: поліорганна недостатність, анемія неясного генезу, вузловата фіброміома матки.

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими Кабінетом Міністрів України.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

При оцінці наданих заявником письмових доказів, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на території, контрольованій не визнаним на міжнародному рівні державним утворенням.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є та обставина, що частина території Херсонської області відноситься до тимчасово окупованої території України.

Згідно з Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України № 309 від 22.12.2022 про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією було затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі на території м. Генічеськ Херсонської області.

За таких підстав, надане заявником лікарське свідоцтва про смерть № 46, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видано органом, який створено всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відтак здійснити державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 на підставілікарського свідоцтва про смерть, виданого Генічеською центральною районною лікарнею Херсонської області не є можливим, оскільки даний документ видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому такі документи не є дійсними та не створюють жодних правових наслідків на території України.

За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 у судовому порядку. Вказане за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є також підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 76-80, 82, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 315 ч. 1 п. 8, 317, 430 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Генічеськ Генічеського району Херсонської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місце знаходження: площа Соборна, 12, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, адреса електронної пошти: , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42052318.

Суддя Т.Ю. Холодова