Справа №: 343/621/23
Провадження №: 2/0343/237/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Долинської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить ухвалити рішення, яким:

розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним - ОСОБА_1 ;

всі витрати по справі залишити за ним.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 серпня 2018 року між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який вони зареєстрували в Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану, про що зроблено відповідний запис №138.

В шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після укладення шлюбу на перших порах у них була хороша сім`я, але з часом відносини між ними почали погіршуватися. Оскільки з моменту початку повномасштабної війни рф проти України його дохід значно зменшився і коштів, які він приносив додому не вистачало для утримання їх сім`ї, у вересні 2022 року його дружина була змушена поїхати на роботу за кордон. На відстані стосунки між ними значно погіршились, вони перестали розуміти, підтримувати одне одного, їх стосунки звелися до спілкування людей, яких пов`язує лише спільна дитина. Тривалий час вони старались порозумітись, але це не призвело до покращення ситуації і відносин між ними. Вони стали фактично чужими людьми. Він неодноразово намагався переконати дружину, в тому, щоб вона повернулась додому в сім`ю, але вона заявила, що не планує найближчим часом виїжджати з Чехії, бо боїться втратити роботу, на яку офіційно працевлаштувалась.

Після того, як відповідачка поїхала за кордон, він перейшов проживати до своїх батьків по АДРЕСА_1 , де постійно проживає дотепер з малолітнім сином ОСОБА_3 .

Хоч відповідачка і передає деякі кошти для дитини, але його це не влаштовує. Він хоче мати нормальну сім`ю: з дружиною і дитиною.

За таких обставин, він остаточно вирішив, що надалі зберігати їх шлюб нема жодного сенсу, вони вже не зможуть з відповідачкою проживати разом у спільній сім`ї. Думає, що вона також не буде заперечувати проти розірвання шлюбу.

Оскільки з відповідачкою його вже нічого не зв`язує, крім дитини, і в майбутньому він не хоче мати з нею жодних відносин, просить даний шлюб розірвати, з тієї причини, що вони з відповідачкою не зійшлися поглядами на життя.

За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан його відносин з відповідною та продовжить їх перебіг у часі.

Той факт, що після того, як у вересні 2022 року відповідачка виїхала на роботу за кордон, їх малолітній син, ОСОБА_3 , залишився проживати з ним у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується Актом обстеження, складеним 23.02.2023 депутатом Долинської міської ради Кондрин Іваном Михайловичем.

Оскільки їх сімейні обставини склались так, що дружина поїхала надовго за кордон і найближчим часом не має наміру повертатись додому, дитина вже сьомий місяць фактично постійно проживає з ним, шлюбні відносини зберегти між ними не вдасться, бо вони обоє вже цього не хочуть, просить шлюб розірвати, а місце проживання їх сина визначити за його фактичним місцем проживання - з ним.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кажук В.Б. (ордер серії АТ №1027852 а.с.11) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просили позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку ( рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення а.с.20). Подала заяву, згідно якої позов визнає. Не заперечує проти розірвання цього шлюбу, та визначення місця проживання дитини з батьком. Просить розгляд справи проводити у її відсутності, оскільки приїхати в Україну не має можливості (а.с.25-28).

Представник відповідачки - адвокат Воробець Р.М. (ордер серії АТ №1039943 а.с.21), в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об`ємі, не заперечив проти їх задоволення. Суду пояснив що відповідачка ОСОБА_2 з вересня 2022 року постійно проживає і працює в Чеській Республіці, має там постійну роботу і найближчий рік не буде мати можливості приїхати в Україну. За її відсутності дитина з вересня 2022 року дійсно постійно проживає з батьком - позивачем у справі. Вона допомагає синові фінансово, але приїхати до нього на даний час не може.

Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог: Органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Долинської міської ради - Яремій Н.Б. (довіреність №10/05-19/35в а.с.23) в судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце слухання була повідомлена у встановленому Законом порядку (розписка-повідомлення а.с.32), подала заяву в якій зазначила, що враховуючи те, що спір між позивачем та відповідачкою по справі відсутній, просить розглядати справу без висновку органу опіки та піклуванн, а також без участі представника органу опіки та піклування Долинської міської ради (а.с.33).

Cуд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7) свідчить про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 25 серпня 2018 року був укладений шлюб зареєстрований Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №138. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " ОСОБА_1 ", дружини " ОСОБА_2 ".

У сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , актовий запис №203 а.с.8).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З огляду на те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Щодо позовних вимог в частині визначення місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, суд дійшов до наступного висновку:

Відповідно до положень ч.2 ст.3 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Статтями 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Ч.4 ст. 29 ЦК України визначено , що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Акт обстеження від 23.02.2023, свідчить про те, що ОСОБА_1 та його син, ОСОБА_3 з вересня 2022 року проживають в будинку за адресою АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_1 його дружина, ОСОБА_2 з вересня 2022 року постійно перебуває за кордоном (а.с.9).

Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Суд бере до уваги вік дитини ОСОБА_3 , 2 роки, те що з вересня 2022 року, син ОСОБА_3 фактично проживає разом з батьком, за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати дитини ОСОБА_2 , на даний час проживає та працює за межами України в Республіці Чехія по робочій візі, повертатися в Україну протягом року не має наміру та не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з батьком, ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів про наявність спору між сторонами щодо визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 , так як останній у повній мірі здатний забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини, що буде повністю відповідати її інтересам та вимогам Закону.

При цьому суд відмічає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком, відповідатиме інтересам дитини.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов в цій частині позовних вимог підлягає до задоволення.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Долинської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задоволити .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 серпня 2018 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №138 - розірвати.

Малолітню дитину : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з батьком, позивачем по справі, ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Долинської міської ради, , просп.Незалежності,5 , м.Долина, Калуського району, Івано-Франківської області, 77500.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш