"13" квітня 2023 р. Справа № 363/5228/18
УХВАЛА

13 квітня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., розглянувши матеріали подання Головного державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Мовчун Тетяни Сергіївни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку в цивільній справі за позовом ОСББ «Ольжин Град» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

встановив:

Головний державний виконавець Вишгородського відділу державної виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Мовчун Тетяна Сергіївна звернулася до суду із поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку, у якому просила звернути стягнення на приміщення №460, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно виконавчого провадження №66455067 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ольжин Град» заборгованості за житлово-комунальні послуги та судовий збір у загальній сумі 121 561, 10 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що, у строк наданий на самостійне виконання, рішення суду боржником не виконано, інформації про причини невиконання до відділу не надано. За таких обставин, якщо відсутнє інше майно чи кошти за рахунок яких можна виконати судове рішення, а також враховуючи наявність у власності боржника нежитлового приміщення, порушує питання про звернення стягнення на нього з метою подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

10.08.2021 року державним виконавцем Ковальскою Я.С. відкрито виконавче провадження №66455067 за виконавчим листом виданим Вишгородським районним судом Київської області 04 серпня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин рад» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з 1 рудня 2015 року до 30 червня 2021 року, a також судовий збір у загальній сумі 121 561, 10 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.01.2023 року №320639594 встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу з реєстровим номером №187 від 11.02.20132 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським О.О., власником приміщення АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.02.2023 №322312026 встановлено, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація відносно ОСОБА_1 відсутня.

Згідно до даних інформаційної системи ІС ДП «НАІС» станом на 01.04.2023 року на ім`я боржника ОСОБА_1 відкрито шість банківських рахунків, залишок коштів на яких становить 1,95 грн.

Згідно відповіді Державної податкової служби України сума нарахованого доходу ОСОБА_1 за 4 квартал 2022 року становить 68 542, 40 грн.

Згідно даних Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 24.01.2023 року перетнув кордон України.

Із заяви заяви ОСОБА_1 до начальника Вишгородського районного відділу державної Виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Попоки В.В. вбачається, що боржник просить передати ЗВП №60935231 до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за місцем його фактичного проживання. Адреса його реєстрації: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Як встановлено рішеннями Вишгородського районного суду Київської області від 22 грудня 2016 року та від 24.02.2021 року в справах №363/875/16-ц та №363/5228/18, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить приміщення № 460 площею 138, 5 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, з заявою про прийняття спадщини після померлого до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області звернувся його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. ст. 1281 та 1282 ЦК України, позивачем ОСББ «Ольжин Град» направлено ОСОБА_1 як спадкоємцю вимогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Суд в цих справах дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, які надаються у вказаному приміщенні, в зв`язку з проживанням в ньому і саме на нього покладено цивільну відповідальність по погашенню заборгованості.

Зокрема, суд дійшов висновку про те, що, прийнявши спадщину, відповідач набув право на приміщення АДРЕСА_4 , успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця, хоча не оформив свідоцтво про право власності на це нерухоме майно. Тому незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що йому належить.

У той же час, слід зазначити , що заборгованість в розмірі 121 561, 10 грн. в рахунок погашення якої пропонується звернути стягнення на нерухоме майно не є значною та 20 розмірів мінімальної заробітної плати не перевищує.

Суд звертає увагу, що вказана заборгованість виникла в зв`язку з отриманням боржником житлово-комунальних послуг в приміщенні №460 в багатоквартирному житловому будинку «Ольжин град» в період з 1 грудня 2015 року до 30 червня 2020 року.

Встановлено, що з 24.03.2021 року боржник зареєстрований та проживає в іншому житлі за адресою: АДРЕСА_3 , про що ОСОБА_1 подав відповідну заяву державному виконавцю.

Разом з тим інформація про правовий статус даної квартири, кому вона належить і на якому праві, чи знаходяться у вказаній квартирі речі і майно боржника, на які може бути звернуто стягнення на погашення заборгованості, в матеріалах подання відсутня. Докази обстеження і опису майна за місцем проживання боржника суду не надано.

При цьому, з матеріалів подання не можна дійти переконливого висновку, що у боржника відсутнє будь-яке інше майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Інформації про реєстрацію або відсутність реєстрації будь-яких транспортних засобів за ОСОБА_1 в матеріалах подання немає.

На даний час з поданих матеріалів у суду немає підстав вважати, що державним виконавцем вжито вичерпні заходи по виявленню майна боржника на яке може бути звернуто стягнення для погашення заборгованості в розмірі 121 561, 10 грн.

Таким чином, достатніх підстав для звернення стягнення на приміщення №460 площею 138, 5 кв. м в багатоквартирному житловому будинку «Ольжин град» та його реалізації з метою погашення боргу за житлово-комунальні послуги суд не вбачає.

Суд зазначає, що стягнення на вказане майно має проводитися в останню чергу і за відсутності можливості виконати рішення суду в будь-який інший спосіб.

За таких обставин звернення стягнення на вказане приміщення буде передчасним, коли його вартість може значно перевищувати розмір наявної заборгованості, a саме стягнення за цих умов буде непропорційним втручанням в право особи мирно володіти своїм майном, як це передбачено статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовитиза необґрунтованістю.

На підставі викладеного і керуючись, ч. 2 ст. 256, ст. 260, ст. 440 ЦПК України

ухвалив:

в задоволенні подання відмовити.

Повний текст ухвали складено 18 квітня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя