Справа № 463/1955/21 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/1928/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

в лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обгрунтування заяви покликається на те, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2009 року частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 , Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «ЗАХІДШЛЯХБУД», Дочірнього підприємства «Вінець буд» про стягнення заборгованості за кредитним договором №06/37/07 Склн від 27 квітня 2007 року та стягнуто з ОСОБА_3 , Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «ЗАХІДШЛЯХБУД», солідарно у користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість в розмірі 313643,20 грн. та судові витрати в розмірі 880 грн., у задоволенні позову до Дочірнього підприємства «Вінець буд» відмовлено. Вказує, що 26.06.2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги. 24.07.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір №2295/К про відступлення права вимоги, зокрема, за кредитним договором №06/37/07 Склн. від 27.04.2007 року. Зазначає, що рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2009 року залишається невиконане, а ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення суду. Вважає, що оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, відтак існують підстави для замінити стягувача.

З наведених підстав просить замінити стягувача (позивача) за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2009 року у справі №2-1541/2009 за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №06/37/07 Склн від 27 квітня 2007 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032,м.Київ, вул. Симона Петлюри,30 реквізити IBAN НОМЕР_1 у «ТАСкомбанк»).

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13 квітня 2021 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення у справі №2-1541/2009 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 , Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «ЗАХІДШЛЯХБУД», Дочірнього підприємства «Вінець буд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ().

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 Тішунін Олександр Анатолійович, в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною, необгрунтованою, ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, суд першої інстанції розглянув заяву у відсутності боржника, яка не була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи чим позбавив ОСОБА_1 права на захист свої прав та інтересів. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме боржником отримана копія заяви та ухвали про відкриття провадження, а представнику боржника, який намагався ознайомитись з матеріалами справи через «Електронний суд», не було надано доступу до матеріалів в електронному вигляді. Стверджує, що на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі було відсутнє відкрите виконавче провадження, а судом не досліджувалось питання чи сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, якщо сплив, то чи був цей строк поновлений судом. Вважає, що звертаючись з заявою про заміну сторони виконавчого провадження заявником не надано доказів, що вказаний виконавчий лист видавався судом і був пред`явлений до примусового виконання у встановлений законом строк, як і доказів того, що на підставі такого виконавчого листа відкривалось виконавче провадження, або що таке було закрите. Наголошує, що рішення Личаківського районного суду м.Львова від 14 грудня 2009 року набрало законної сили, що свідчить про пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки заяви про поновлення строку заявником не подано, що виключає можливість заміни стягувача правонаступником на підставі ч.ч.1 та 5 ст. 442 ЦПК України. Просить ухвалу суду скасувати.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 05 липня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 03 липня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 05 липня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони стягувача його правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі договору про відступлення права вимоги, заявник є правонаступником АТ «Дельта Банк» у відносинах, що стосуються виконання рішення суду у справі №2-1541/2009 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 , Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «ЗАХІДШЛЯХБУД», Дочірнього підприємства «Вінець буд» про стягнення заборгованості за кредитним договором №06/37/07 Склн. від 27.04.2007 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2009 року позов Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 , Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «ЗАХІДШЛЯХБУД», Дочірнього підприємства «Вінець буд» про стягнення заборгованості за кредитним договором №06/37/07 Склн від 27 квітня 2007 року задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 , Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «ЗАХІДШЛЯХБУД», солідарно у користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість в розмірі 313643,20 грн. та судові витрати в розмірі 880 грн., у задоволенні позову до Дочірнього підприємства «Вінець буд» відмовлено.

26.06.2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, внаслідок укладення якого до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі право вимоги до боржника ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №06/37/07 Склн від 27 квітня 2007 року.

24.07.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір №2295/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого банк відступає, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців, та/або поручителів, та/або фізичних осіб, та/абофізичних осіб-підприємців, та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами та/бо договорами поруки, та/або договорами іпотеки, та/або договорами застави, та/або договорами, та/або договорами, та/або контрактами, з врахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них згідно реєстру у додатку 1 до цього договору.

Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №06/37/07 Склн. від 27.04.2007 року.

Право вимоги отримано на підставі протоколу електронних торгів від 14.07.2020 року, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем якого став покупець Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас, відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення із заявою) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тобто, вищенаведеними нормами права передбачено заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні або у виконавчому листі (до відкриття такого виконавчого провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3)виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Статтею 517 ЦК України передбачено, що укладаючи правочин про заміну кредитора у зобов`язанні первісний кредитор у зобов`язанні, повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) сформувала правовий висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Враховуючи висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21), колегія суддів вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то, подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Тішуніна Олександра Анатолійовича задоволено. Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2022 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа та видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

Так, апеляційний суд встановив, що згідно відповіді Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відомо, що у відділі на виконанні перебував виконавчий лист № 2-з1541 виданий Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості та був повернутий стягувачу 29.08.2017 року на підставі п.2 cт.37 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно даний виконавчий лист на виконання не надходив, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання переривався та минув 29.08.2020 року, а із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулися 06.08.2021 року, тобто з моменту закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання пройшло більше 1 року.

Відтак, суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання та фактично встановивши, що у нового кредитора відсутні поважні причини пропуску такого, вважав необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і в частині видачі дублікатів виконавчих документів, оскільки подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа поза межами строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, є підставою для відмови у задоволенні такої вимоги.

Враховуючи, що доказів того, що на даний час виконавчий лист перебуває на виконанні, заявником не надано, як і не надано доказів пред`явлення виконавчого листа до виконання, виконавче провадження на час розгляду заяви про заміну сторони стягувача відсутнє, а строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчився, у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа та видачі дубліката виконавчого листа відмовлено, такі обставини, на думку колегії суддів, виключають можливість заміни стягувача правонаступником на підставі статті 442 ЦПК України, оскільки не можливою є заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за відсутності відкритого виконавчого провадження.

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони стягувача.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , то відповідно до ст. 141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 496,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2021 року скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню рішення у справі №2-1541/2009 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 , Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «ЗАХІДШЛЯХБУД», Дочірнього підприємства «Вінець буд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 496,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 05 липня 2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк