Справа № 944/6043/21 Головуючий у 1 інстанції: Білецька М.О.
Провадження № 22-ц/811/3057/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2022 року у справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Роман Н.О. про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-1478/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Роман Н.О. звернувся в суд з поданням про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №2-1478/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, оскільки 13.09.2021 до відділу звернувся ОСОБА_1 із зверненням, в якому просив повідомити про стан виконання рішення, а також просив звернутись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Роман Н.О. про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-1478/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Дану ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Зазначає, що станом на сьогодні рішення суду по справі №2-1478/2009 боржником ОСОБА_2 не виконано, жодних коштів йому не сплачено. Вважає, що єдиним засобом відновлення його прав, як стягувача є пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Посилання суду на причини неможливості видати дублікат виконавчого документу є формальними та такими, що порушують принцип обов`язковості виконання судового рішення, та унеможливлюють задоволення його вимог як стягувача.

Просить ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою задоволити подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Роман Н.О. про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-1478/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дана справа перебуває в провадженні суду апеляційної інстанції з жовтня 2022 року і у всіх учасників справи було достатньо часу для наведення своїх доводів у поданому до суду позові, запереченні на позов, письмових поясненнях, апеляційній скарзі та відзиві на скаргу тощо.

За вищенаведених обставин колегія суддів вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки судове рішення та матеріали цивільної справи №2-1478/2009 від 01.09.2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості повністю знищені вогнем, виконавче провадження у даній цивільній справі закінчено та не відновлювалось, а тому подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) про видачу дубліката виконавчого листа до задоволення не підлягає.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

З витягу виконавчого провадження №2485216 від 01.10.2021 вбачається, що виконавче провадження по виконанні виконавчого листа №2-1478/2009 від 01.09.2009 щодо стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суми позики в розмірі 274314,86 грн. та витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 грн. закінчено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент проведення виконавчих дій), закінчено.

З довідки №143 від 11.11.2021, виданої Яворівським районним судом Львівської області вбачається, що матеріали цивільної справи №2-1478/2009 від 01.09.2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості невиправно пошкоджені, а саме: повністю знищені вогнем в результаті пожежі 11 березня 2014 року в приміщенні Яворівського районного суду Львівської області.

Відповідно до пункту 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Зі змісту подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Роман Н.О. встановлено, що рішення суду законної сили не втрачало, стягувачем виконавчий лист пред`являвся до виконання.

25 червня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку що виконавче провадження закінчено, оскільки таке було повернуто на підставі ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Станом на дату видачі судом виконавчого листа діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, стаття 22 якого передбачала, що виконавчий документ по рішенню суду міг бути пред`явлений до виконання протягом року з наступного дня після набрання таким рішенням законної сили.

Колегією суддів встановлено, що державний виконавець звернувся до суду із поданням про видачу дублікату виконавчого документа після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання ним не зазначено.

Згідно правових позицій Європейського Суду з прав людини, що викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників.

Нормами ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, стягувач був зобов`язаний сумлінно користуватися усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З аналізу зазначених вище норм права, законодавець обмежив строки пред`явлення виконавчого документу до виконання з метою захисту прав та інтересів боржників у виконавчому провадженні та недопущення зловживання своїми правами стягувачами, у зв`язку з чим для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання необхідна наявність причини, яка судом буде визнана поважною.

Враховуючи, що державний виконавець звернувся до суду після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, питання про поновлення строку звернення до виконання останнім не ставилося, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для видачі дубліката виконавчого листа відсутні, а тому в задоволенні поданя необхідно відмовити.

Оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, колегія суддів вважає, що ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2022 року слід змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Доводи ж апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними, а тому така до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2022 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2023 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.