Справа №461/2715/23
Провадження №2-о/461/53/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Гель І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про встановлення факту народження дитини

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мартинюк Юлія Сергіївна, звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна (тимчасово окупована територія України) народилася дитина чоловічої статі громадянин України ОСОБА_2 , матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що 25.10.2019 громадяни України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасово окупованій території України уклали шлюб, який зареєстрований Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис . Після укладання шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у батьків народилася дитина чоловічої статі ОСОБА_2 в м. Сімферополь Автономна Республіка Крим. У зв`язку з чим, отримано свідоцтво про народження зразка Російської Федерації, яке відповідно до чинного законодавства України є недійсним. Заявник стверджує, що він позбавлений можливості зареєструвати народження дитини згідно із законодавством України компетентним державним органом, тому просить встановити факт народження дитини в судовому порядку.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 17.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено до розгляду.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, однак у заяві просили проводити розгляд справи у їх відсутності, просить заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З урахуванням приписів ст. 317 ЦПК України про невідкладність розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе проводити її розгляд за відсутності усіх учасників.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 03.03.2005 Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями документів.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 05.06.2012 Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями документів.

25.10.2019 громадяни України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасово окупованій території України уклали шлюб, який зареєстрований Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис . Після укладання шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, народився ОСОБА_2 , матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого так званим Відділом реєстрації народження м.Сімферополя від 29.12.2021 серії НОМЕР_4 , а також копією виписки з лікарні від 18.12.2021.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.1, ч.2 ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєння їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав в свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, внутрішні води України цих територій, визначаються тимчасово окупованою територією.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 народився в Автономній Республіці Крим, що визначається як тимчасово окупована територія України.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав в свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про забезпечення прав в свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)».

Встановлення факту народження ОСОБА_2 має для заявника юридичне значення, зокрема необхідність та можливість подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України.

Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини знайшла своє обґрунтоване доведення в ході судового розгляду у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 23, 58-59, 76-78, 81, 89, 213, 264, 294, 316, 315, 317, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про встановлення факту народження дитини - задоволити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, дитини чоловічої статі - ОСОБА_2 , у батьків: батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянство - Україна, мати: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянство - Україна.

Копію рішення негайно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зубачик Н.Б.