Справа № 727/5261/23
Провадження № 2/727/1089/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Вальків А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 адвоката Борденюк Ольги Василівни до ОСОБА_2 про стягнення збитків завданих внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення збитків завданих внаслідок ДТП.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 18.01.2023 року о 14 год. 31 хв. у м. Чернівці, по вул. Сінельникова, 5 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «КІА PICANT0», державний номер НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «RENAULT MEGANE» державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №247080, 18.01.2023 року о 14 год. 31 хв. у м. Чернівці, по вул. Сінельникова, 5 водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «КIА PICANTO», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «DRAGER 7510». Результат огляду 2.25 проміле. Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив вимоги п; 2.9 «а» Правий дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2023 у справі № 725/500/23 провадження № 3/725/281/23 Вас - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП за вчинену ним дорожньо-транспортну пригоду. Таким чином ОСОБА_2 було завдано матеріальні збитки транспортному засобу ОСОБА_1 . Відповідно до п. 1.3 Акту про врегулювання страхового випадку і укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «СК «Гардіан» суму страхової виплати зменшено на розмір франшизи, яка розраховується у порядку встановленому Полісом та становить 3 200,00 (три тисячі двісті) гривень. Тому просить суд стягнути з відповідача кошти в сумі 3200 грн. та судові витрати в розмірі 11 070,60 грн.

Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 30.05.2023 року провадження у справі відкрито і вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача, до суду скерувала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Суд, виходячи з даних вимог закону, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважає на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом належними доказами встановлено, що 18.01.2023 року о 14 год. 31 хв. у м. Чернівці, по вул. Сінельникова, 5 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «КІА PICANT0», державний номер НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «RENAULT MEGANE» державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2023 у справі № 725/500/23 провадження № 3/725/281/23 Вас - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП за вчинену ним дорожньо-транспортну пригоду (а.с.5). Таким чином ОСОБА_2 було завдано матеріальні збитки транспортному засобу ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.3 Акту про врегулювання страхового випадку і укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «СК «Гардіан» суму страхової виплати зменшено на розмір франшизи, яка розраховується у порядку встановленому Полісом та становить 3 200,00 (три тисячі двісті) гривень (а.с. 7).

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За змістом п. 36.6 ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

16.03.2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Хованцем А.1. було направлено лист претензію ОСОБА_2 згідно якої, останньому було запропоновано добровільно виконати покладений на нього обов`язок щодо відшкодування суми франшизи в розмірі 3 200, 00 гривень за вчинену ним дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 18.01.2023 на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 .

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 1166 ЦКУ - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України, під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних радіоактивних; вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхові відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За змістом п. 36.6 ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Виходячи з аналізу вищенаведеного, суд вважає, що слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 кошти у сумі 3200 грн.

Крім того згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та адвокатом укладено договір про надання правової допомоги. Клієнт зобов`язується оплатити працю адвоката у розмірі 11980,00 грн. Позивачем також додано розрахунок на надані юридичні послуги.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Саме інша сторона зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на вищевикладене, зокрема те, що позовні вимоги були розглянуті в спрощеному провадженні, відповідач не перешкоджав у розгляді справи, та позов задоволено, суд вважає стягнути з відповідача 2 000 (дві тисячі) гривень на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 22, 1066, 1187, 1192, 1194 ЦК України, положеннями ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) кошти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) в сумі 3 200 (три тисячі двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) кошти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. та 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: О.Г.Літвінова