П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 квітня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Кондор Р.Ю.,

з участю секретаря: Зубашкова М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Кухта Ольга Василівна та ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 308/15162/21 (Головуючий: Фазикош О.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини яка продовжує навчання та додаткових витрат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У 2018 році ОСОБА_1 поступив до Середнього професійного училища торгівлі та послуг у м. Міхаловце Словацької Республіки на денну форму навчання. За його стаціонарне навчання у школі-вузі потрібно проводити щомісячні проплати, а також проплати за житло-гуртожиток. Дана школа з денним 5-ти річним навчанням, що прирівнюється до вищої освіти.

08 лютого 2021 року батьки позивача розлучилися. Його мати - відповідачка ОСОБА_2 обіймає посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний цент), проте проводити оплату за навчання позивача, проживання, харчування, придбання шкільних предметів, переїздів та одягу категорично відмовляється. Натомість, починаючи із 2018 року, всі витрати у зв`язку із його стаціонарним навчанням односторонньо несе тільки батько - ОСОБА_3 . Харчування позивача за 2019-2021 рр. складали 637,40 Євро; на проживання за 2019-2021 роки складають 540 Євро;

За навчальний 2021 по 2022 рр. у зв`язку із відсутністю коштів проплат ним не здійснено. Витрати за переїзди із м. Ужгорода до м. Міхаловце Словацької Республіки щотижня складають 40 Євро. У період 2020-2021 р.р. навчального року у зв`язку із карантином Covid-19 навчання проводилося щоденно по програмі онлайн для чого необхідно було придбати ноутбук.

Позивач зазначає, що за період 2020-2021 року, коли він ззнаходився на дистанційному навчанні, відповідачка не готувала їжу для нього, постійно принизливими словами його ображала, виганяла із будинку, закрила двері на ключ до кухні, а в послідуючому 17.06.2021 р. на вхідних дверях замінила замок до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де він постійно жив та значиться зареєстрованим. На прохання відкрити і впустити додому тривалий час ображала його негідними словами і тільки на вимогу поліції відкрила і впустила позивача до будинку, про що на неї складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

Також позивач вказує на те, що для підтримання нормальної життєдіяльності йому бракує коштів, він потребує матеріальної допомоги. Відповідач інших дітей та на утриманні та перестарілих батьків не має.

Крім того, з червня по серпень 2021 року, позивач навчався в ПП «Ужгородська автошкола» і для оплати навчання, позивач позичив гроші у своєї тітки - ОСОБА_4 .

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі - 5 000 гривень щомісяця до виповнення йому 23-х років та додаткову допомогу в сумі 2 000 гривень.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_5 , до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі - 1500 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-річного віку, в залежності від того, яка із цих обставин настане першою.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на дане рішення, в якій просить рішення у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , який продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., посилаючись на те, що він навчається на денній формі навчання, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги матері, яка має можливість сплачувати аліменти в повній мірі, оскільки інших дітей та пристарілих батьків на утриманні немає, одягається престижно, щороку їздить відпочивати на море, щотижня відпочиває та обідає з подругами в ресторані. Посилання суду 1-ї інстанції у рішенні на те, що ОСОБА_2 отримала кредит, залишок якого становить 70 605 грн., не дає підстав для лише часткового задоволення позову, оскільки відповідачка є молодою, працездатною особою та має можливість сплачувати аліменти на користь сина.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає рішення у частині задоволених позовних вимог незаконним та необґрунтованим, прийнятим при неповному встановленні обставин, які мають значення для справи. Судом не прийнято до уваги, що позивач навчається на безкоштовній денній формі навчання, за кімнату в гуртожитку та харчування платиться саме за фактом перебування його на навчанні, а тому додані позивачем договір проживання та оренду ліжко-місця про вартість послуг, можуть враховуватися тільки тоді, коли позивач фактично проживає в приміщенні. Також не враховано, що фінансування сина здійснюється обома батьками, а у період 2019-2021 р.р. позивач був на утриманні матері, проживав разом з нею, а батько позивача в той період кошти не надавав. Крім цього, у зв`язку із поширенням корона вірусної хвороби (COVID 19), позивач з березня 2020 року до вересня 2020 року навчався онлайн вдома. Крім того, судом в повній мірі не враховано виплату відповідачем кредиту, отриманого у червні 2018 році в Обласному Фонді інвестування за програмою «Власний дім» в сумі 100 000 грн., який нею погашається станом і на сьогоднішній день.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить таку залишити без задоволення, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими.

У запереченні на відзив представник ОСОБА_1 адвокат Кухта О.В. зазначає, що твердження відповідача про те, що її син навчається безкоштовно є голослівними та спростовуються матеріалами справи, а мотив відзиву ОСОБА_2 не містить спростувань доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 . Твердження відповідача про те, що в період 2019-2021 р.р. ОСОБА_1 був на її утриманні і проживав разом із нею, не відповідає дійсній обставині.

Заслухавши представника позивача адвоката Кухту О.В., яка підтримала доводи викладені у своїй апеляційній скарзі та заперечила щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_2 , яка у судовому засіданні повідомила що не проти підтримувати фінансово сина, проте не в сумі розміру аліментів, які просить стягнути позивач, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , який продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі - 1500 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення ним 23- річного віку, в залежності від того, яка із цих обставин настане першою.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 2018 року, ОСОБА_1 навчається у Середньому професійному училищі торгівлі та послуг у м. Міхаловце Словацької Республіки на денній формі навчання, що підтверджується доказами, а саме: довідкою навчального закладу Середнє професійне училище торгівлі та послуг від 05.10.2021, про зарахування позивача на денну форму навчання на 3-й курс у навч.році 2021/2022 СПУ торгівлі та послуг в Міхайловцях, за спеціальністю «Готельна академія». Навчання починається 01.09.2018 та триватиме 5 років до 2024 року; договором на проживання та оренду ліжко-місця №929/2021/SRO/PA, строк проживання за яким встановлено з 21.09.2021 по 30.06.2022; довідкою навчального закладу Середнє професійне училище торгівлі та послуг від 05.04.2022, про зарахування позивача на навчання за професійною спеціалізацією Академія Готельного Бізнесу, згідно якої, у навчальному році ОСОБА_1 не закінчив курс та залишився на другий рік і в навчальному році 2021/2022 є студентом ІІІА курсу.

Також у матеріалах справи міститься дозвіл на в`їзд на територію Словацької республіки у зв`язку із денною формою навчання в середній школі, від 25.03.2022 року, де крім іншого вказано, що оскільки форма навчання є стаціонарною та в рамках навчання необхідно пройти практику в встановленому обсязі годин, його присутність (участь) у школі обов`язкова.

Згідно сальдо рахунку, яке було надано представником позивача, станом на 06 травня 2022 року, щомісячна оплата за проживання позивача в гуртожитку, становить 65 Євро (що відповідає і умовам Договору на проживання та оренду ліжко-місця №929/2021/SRO/PA), за період з 07.01.2022 по 05.05.2022 загальна сума витрат за проживання становить 325,00 Євро.

Факт перебування позивача за кордоном, на навчанні, у вказаний період часу підтверджується також: копією довідки для виїзду ОСОБА_1 за кордон від 09.05.2022 року; копією військового квитка ОСОБА_1 з відміткою «Не підлягає призову на військову службу по мобілізації відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; копією закордонного паспорту ОСОБА_1 з відміткою про перетин 09 травня 2022 року кордону «Вишнє Немецке».

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання, або до досягнення повнолітнім дочкою або сина 23 років.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання.

Як вбачається з довідки ГУ Пенсійного фонду України про надання інформації від 15.09.2021 року, відповідач ОСОБА_2 працює на посаді заступника начальника відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) управління обслуговування громадян і її нарахована заробітня плата за 2020 рік становила 279 822,94 грн., що говорить про стабільний заробіток та дохід відповідачки. Крім того, відповідач фізично здорова інших дітей чи непрацездатних осіб у неї на утриманні не має.

Згідно довідки Обласного фонду інвестування об`єктів соціальної сфери та промисловості Закарпатської обласної державної адміністрації № 142-07 від 14.07.2021 року, ОСОБА_7 отримала на підставі кредитного договору № 6174 від 21.06.2018 року у обласному Фонді інвестування кредит за програмою «Власний дім» у сумі 100 000 грн. і станом на 14.07.2021 рік у неї залишок по даному кредиту 70 605 грн.

Колегія суддів враховує те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач навчається на платній формі, оскільки у жодному документі не вказано вартість навчання.

Також взято до уваги, що у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач пояснила, що вона не проти підтримувати фінансово сина, проте аліменти у розмірі 5 000 грн., які позивач просить стягнути, є для неї значними, і сплачувати таку суму щомісячно вона можливості не має.

Суд першої інстанції при постановленні рішення встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, врахувавши те, що навчання на денній формі позбавляє повнолітнього сина відповідача можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, взявши до уваги той факт, що у відповідача наявний кредит, який вона продовжувала сплачувати і на день ухвалення рішення, обґрунтовано стягнув з відповідача аліменти на утримання повнолітного сина, який продовжує навчання саме у розмірі 1500 грн. щомісяця.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи викладені в апеляційних скаргах судова колегія до уваги не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2023 року.

Головуючий

Судді: