Справа № 135/155/23
Провадження № 2/135/103/23
19.04.2023 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Жмудь Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В позовній заяві зазначив, що йому належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Однак в даній квартирі відповідач не проживає понад 12 років. Добровільно знятись з реєстрації він не хоче. Відповідач ОСОБА_2 не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальних платежів. Не зняття з реєстраційного обліку відповідача створює суттєві перешкоди для здійснення його прав, як власника квартири. Тому, він звернувся в суд та просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву згідно якої просила розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи за зареєстрованою адресою місця проживання, крім того повідомлявся по телефону, однак в судове засідання не з`явився.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Статтею 41Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.
Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового Кодексу України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 04.12.2012, копією технічного паспорта на квартиру виданого 10.12.2012 Тульчинським МБТІ, Витягом з Державного реєстру правочинів №12228010 від 04.12.2012 та Витягом про державну реєстрацію прав №36777144 від 17.12.2012.
В квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_4 , що вбачається із відповіді на запит суду наданого відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Ладижинської міської ради №23-17-122 від 10.02.2023.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тому суд вважає, що ОСОБА_1 , як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11.
Відповідно до вказаного рішення Верховного Суду України, зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 64, 150, 156 ЖК України; ст. 391, 405 ЦК України).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житлом, так як був відсутній без поважних причин у квартирі понад один рік. А тому він не має права користування житловим приміщенням у даній квартирі.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 будучи зареєстрованим в належній позивачу квартирі, тривалий час не проживає в ній, а тому обмежує право позивача на користування даною квартирою. При цьому судом не встановлено жодних поважних причин, які б перешкоджали відповідачу користуватись квартирою, в разі наявності в нього такого права.
Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача, в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись України, ст.ст. 16, ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 12, 81, 89, 280-282 ЦПК суд
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя