05.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/6439/16-ц
Справа №205/6439/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу №205/6439/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів-

ВСТАНОВИВ:

29.08.2016 року ОСОБА_3 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, з урахуванням уточненого від 15.06.2017 року, до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Позов обґрунтовано тим, що в листопаді 2004 року ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_1 вкласти кошти для викупу на аукціоні нерухомості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого його переведення з нежитлового фонду в житловий, та діленням на чотири квартири.

У грудні 2004 року ОСОБА_4 для участі в аукціоні та придбання майна отримав від позивача грошові кошти в розмірі 20 000 дол.США. 10.12.2004 року ОСОБА_4 придбав на аукціоні вищевказане нерухоме майно, яке за домовленістю було поділено на чотири рівні частини між чотирма учасниками. Перший поверх будівлі, а також частина господарських споруд та прилеглої території виділена була ОСОБА_1 . Договір купівлі-продажу між позивачем та ОСОБА_4 не укладався.

Нежитлове приміщення потребувало капітального ремонту. Протягом 2005 року в результаті спільної діяльності проведено капітальний ремонт будинку, вивіз сміття, благоустрій території, встановлення паркану, будівництво гаражу. На благоустрій території, квартири позивач віддала відповідачу 25 000 доларів США. Кожний учасник почав робити ремонт в своїх частках за власні кошти. Так, позивачем проведено реконструкцію, зроблена підлога, проведено опалення, встановлені вікна та двері.

У 2006 році відповідач ОСОБА_4 замінив замки, не допускаючи позивача до приміщення, що пояснив тим, що хоче продати частину, яка виділялася позивачу, та після продажу поверне їй кошти. 19.03.2006 року ОСОБА_4 написав дві розписки на 20 000 дол. США та на 25 000 дол. США.

Оскільки ОСОБА_4 кошти не повернув, позивач в уточненому позові від 15.06.2017 року просила стягнути солідарно з відповідачів безпідставно набуті грошові кошти в сумі 1 170 670,50 грн.

Ухвалою судді Нижного А.В. відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2016 року заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, заборонено вчинення дій по відчуженню майна, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15.09.2016 року заяву представника ОСОБА_1 про заміну виду забезпечення позову задоволено, накладено заборону на вчинення дій по відчуження майна шляхом накладення арешту на вищевказане домоволодіння.

28.10.2016 року від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій просив відмовити в задоволенні позову.

21.03.2017 року від представника ОСОБА_4 надійшли заперечення на позов. Заперечення обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 з позивачем договори позики або завдатку не укладав, розписки оформлені не належним чином, гроші в сумі 45 000 дол. США ОСОБА_5 не передавалися. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову.

29.08.2017 року від ОСОБА_2 надійшли заперечення на уточнену позовну заяву. В запереченнях зазначено, що її чоловік ОСОБА_4 договорів з позивачем не укладав, грошей у неї не брав. Майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , придбано на спільні кошти подружжя, отримані від продажу іншого нерухомого майна. Розписки, які написані ОСОБА_4 19.03.2006 року, визнані рішенням суду такими, що не підтверджують факт укладення договору позики. На підставі викладеного просить в задоволені позову відмовити.

26.03.2018 року від представника ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що факт передачі ОСОБА_1 коштів ОСОБА_4 не підтверджується, розписки не відповідають нормам закону та є зразками для оформлення договору домашньої купівлі-продажу двох квартир. При цьому, ОСОБА_4 сказав ОСОБА_1 , що шукає людей, які за власні кошти проведуть реконструкцію та переобладнання в квартири першого поверху будівлі, а він повністю розрахується з виконавцями. Позивач знайшла людей для ремонтних робіт, за які повинен розрахуватися ОСОБА_4 . Однак, роботи виконувалися неякісно, після зауваження робітники припинили їх виконання. З приводу цих обставин ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_1 , щоб вона продовжила ремонтні роботи в приміщенні першого поверху будівлі. Проте, вона відмовилася проводити ремонт у зв`язку з відсутністю коштів. За час ремонтних робіт ОСОБА_1 за власні кошти установила дві металеві вхідні двері, 16 великих однокамерних та 2 малих метало пластикових вікна, декілька перегородок, зробила в деяких місцях цементну стяжку підлоги. Суму витрачених позивачем коштів на ремонтні роботи за зверненням ОСОБА_4 оцінено фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_6 » в розмірі 42 324,12 грн. У березні-липні 2006 року ОСОБА_1 запропонувала викупити дві квартири у ОСОБА_4 з урахуванням витрачених на переобладнання коштів. Так були написані розписки в якості зразків, однак, кошти не передавалися.

Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи ухвалою судді Остапенко Н.Г. від 07.05.2018 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

26.07.2018 року від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому заперечувала проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що розписки були складені як зразки для укладення договору купівлі-продажу квартир на першому поверсі, однак, ОСОБА_1 не мала наміру купувати квартири. Всі роботи з переобладнання купленого ОСОБА_4 майна виконані самим власником та його племінником. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

27.07.2018 року від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на пропуск строку позовної давності.

Ухвалою суду, постановленою 07.08.2018 року без виходу суду до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника позивача про допит свідків.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 ухвалою суду від 20.11.2018 року провадження по справі зупинено до залучення до участі у справі його правонаступника.

Ухвалою суду від 15.08.2019 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 03.06.2020 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_4 ОСОБА_2 , а також в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батову Л.Г.

Також 03.06.2020 року ОСОБА_1 подано уточнений позов до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Л.Г., про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, в якому просить стягнути на її користь з відповідача грошові кошти в розмірі 1 209 083 грн.

31.08.2020 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на уточнений позов, в якому заперечувала проти позову та просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки жодних договорів між позивачем та ОСОБА_4 не укладалося, розписки визнані судом такими, що не створюють наслідків. Окрім того зазначила, що ОСОБА_1 не мала таких коштів, щоб надати ОСОБА_4

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_2 заперечувала проти аргументів відповідача, викладених у відзиві. Заперечення обґрунтовані тим, що грошові кошти у позивача були, оскільки з 2000 року вона займається бізнесом та має прибутки, а родина ОСОБА_7 не мала жодної нерухомості до придбання майна в АДРЕСА_1 , проживати їм було ніде, тому ОСОБА_4 проживав та ночував у своєму магазині в комірці. Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 придбав за кошти, зібрані у ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для викупу на аукціоні майна. У відповіді на відзив просить задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти в розмірі 1 209 083 грн.

15.09.2020 року від ОСОБА_2 надійшли пояснення, в яких вона заперечувала проти задоволення позову та просила в його задоволенні відмовити.

Ухвалою суду від 03.02.2022 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено.

У зв`язку з надходженням висновку судової будівельно-технічної експертизи ухвалою судді від 18.08.2022 року провадження по справі поновлено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 позов підтримали, просили задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_11 проти позовних вимог заперечував, просив у їх задоволенні відмовити.

Від третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі (т.4 а.с.91).

Суд, заслухавши позивача, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У судовому засіданні встановлено, що 10.12.2004 року між ОСОБА_4 та комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради укладено договір купівлі-продажу № 128/А, відповідно до якого ОСОБА_4 за 106 963,92 грн. придбав будівлю літ. А-2, підвал під літ. А-2, ганки літ. а, а1, приямки літ. а2, а3, загальною площею 652,1 кв.м., будівлю літ. Ж-1, загальною площею 82,9 кв.м., підвал літ. В за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.9). Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с.34).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 1215/1216-22 від 29.07.2022 року ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 2 836 556 грн. (т. 5 а.с.46-65).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (т.3 а.с. 95). За життя все своє майно заповів дружині ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріуса (т. 3 а.с. 132, 136-138).

Позивач в обґрунтуванні позову зазначила, що надала ОСОБА_4 20 000 дол.США на придбання вищевказаного нерухомого майна, а ОСОБА_4 на підтвердження передачі коштів написав розписку. На підтвердження зазначеного позивач надала копію розписки від 19.03.2006 року, відповідно до змісту якої ОСОБА_4 віддасть її подателю в обмін 20 000 дол. США до першого серпня, які він брав на будівництво будинку по АДРЕСА_1 .

Також позивач зазначила, що надала ОСОБА_4 25 000 дол. США на ремонт вищевказаного нерухомого майна. На підтвердження зазначеного надала копію розписки від 19.03.2006 року, відповідно до змісту якої ОСОБА_4 віддасть її подателю в обмін 25 000 дол. США до першого серпня, які він брав на будівництво будинку по АДРЕСА_1 .

Однак, зазначені розписки не підтверджують факту отримання грошових коштів ОСОБА_4 від ОСОБА_1 , оскільки розписки не містять прізвища особи, від якої ОСОБА_4 отримав кошти. При цьому, ОСОБА_4 заперечував факт передачі коштів в розмірі 20 000 дол.США та 25 000 дол.США.

У рішенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2009 року по цивільній справі № 2-27772/09р. за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_12 про визнання розписок недійсними, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.12.2009 року, та набрало законної сили, встановлено, що гроші за розписками від 19.03.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_12 ОСОБА_4 не передавали (т.1 а.с.74-79).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст.ст. 79,80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи, що інших доказів, крім розписок, позивачем не надано, а розписки не є належними доказами передачі грошових коштів ОСОБА_1 ОСОБА_4 , позивачем не доведено факт отримання ОСОБА_4 грошових коштів від ОСОБА_1 .

При цьому суд зазначає, що в письмовій заяві представник відповідача визнав, що ОСОБА_1 робила переобладнання та ремонт у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на що за оцінкою експертизи, проведеної на замовлення відповідача, витратила 42 324,12 грн. Однак, позивач в даній справі не заявляла про стягнення коштів, витрачених нею на ремонт, а просила стягнути саме кошти, передані ОСОБА_4 .

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Аналіз ст.1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Згідно зі ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема речі, у тому числі гроші.

Оскільки позивачем не доведено факту отримання від неї грошових коштів ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є відповідач, у суду відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 1 209 083 грн.

На підставі викладеного суд відмовляє в задоволенні позову через недоведеність позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача ОСОБА_1 покладаються на неї.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1212 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 79-82, 89, 141, 259, 265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 1 209 083 грн. 00 коп.-відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко