Справа №461/3657/23
пр.№ 2-о/464/128/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Андрушко Н.М.,

за участі: заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 з вродженою патологією та після розлучення батьків, а саме з 1986 року, почала проживати з матір`ю ОСОБА_3 . Відповідно до висновку МСЕК від 17.12.2002 заявника вперше визнано особою з інвалідністю другої групи з дитинства, в подальшому їй встановлена друга група інвалідності з дитинства пожиттєво згідно з висновком МСЕК від 06.01.2012. Зазначає, що з 2002 року до 2010 року працювала, однак у зв`язку із інвалідністю була вимушена звільнитися, після чого проживала разом із матір`ю та, незважаючи на те, що отримувала пенсію як особа з інвалідністю, перебувала на постійному її утриманні. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої заявник звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, однак отримала усну відмову, яку обґрунтували відсутністю законних підстав для отримання такої виплати. Зазначає, що допомога, яку вона отримувала від матері, була не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів для існування, оскільки мати допомагала їй купувати ліки, проходити медичні огляди, тощо. Враховуючи наведене, а також з метою отримання пенсії по втраті годувальника, вважає, що існують всі підстави для встановлення факту перебування на утриманні матері ОСОБА_3 , у зв`язку із чим просить заяву задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.05.2023 цивільну справу передано на розгляд Сихівського районного суду м. Львова за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2023 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19.06.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, що в такій викладені. Пояснила суду, що після смерті матері звернулася до пенсійного фонду для призначення їй пенсії по втраті годувальника, однак працівники вказаного органу відмовилися приймати від неї заяву та пояснили, що їй потрібно надати довідку МСЕК, яка підтверджує те, що вона є особою з інвалідністю до досягнення 18 років. Враховуючи вказане, в неї виникла необхідність встановити факту перебування на утриманні матері в судовому порядку.

Представник заінтересованої особи Заяць Н.М. в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, не заперечила щодо їх задоволення, просила суд врахувати надані нею письмові пояснення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, перебування фізичної особи на утриманні.

Суд, при дослідженні доказів, встановив наступне.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львів, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 28.11.2002 Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області (а. с. 3).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.08.1978, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а. с. 4).

Відповідно до довідки серії ЛВА-1 №133653 від 17.12.2002 ОСОБА_1 , 1978 р.н., на підставі первинного огляду встановлено другу групу інвалідності строком до 01 серпня 2004 року, причина інвалід дитинства (а. с. 5).

З довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №839623 від 06.01.2012 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі повторного огляду встановлено другу групу інвалідності безтерміново, причина інвалід дитинства (а. с. 6).

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримує пенсію по інвалідності другої групи з дитинства (а. с. 9).

Відповідно до довідок про доходи №0775 7175 5947 1779 та №9330 8530 6399 6312, виданих Галицьким об`єднаним управлінням ПФУ м. Львова в Львівській обл., ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності та за період з 01.09.2022 до 28.02.2023 сума пенсії складає 14 400,00 грн.; ОСОБА_3 отримує пенсію за віком та за період з 01.02.2022 до 31.07.2022 сума пенсії складає 17 575,34 грн. (а. с. 7,8).

Згідно з відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади №003166-СРА від 19.08.2022 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 26.08.1988 до 19.08.2022 проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) складено відповідний актовий запис №4860, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 15.08.2022 (а. с. 13).

Встановлено, що 27.03.2023 ОСОБА_1 звернулася до Управління ПФУ у Галицькому районі м. Львова з заявою, в якій просить призначити їй, як інвалу другої групи з дитинства, пенсію по втраті годувальника, у зв`язку із смертю матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 14).

З відповіді ГУ ПФУ у Львівській області наданої ОСОБА_5 на заяву від 27.03.2023 вбачається, що представником пенсійного органу роз`яснено порядок на звернення з заявою про отримання пенсії по втраті годувальника, а також підстави для отримання такого виду пенсійної впилати (а. с. 12).

Як вбачається з роз`яснень, викладених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Згідно з положеннями ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

З матеріалів справи, а також з отриманих в судовому засіданні пояснень, встановлено, що метою звернення заявниці до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні матері є призначення пенсії по втраті годувальника, таким чином встановлення вказаного юридичного факту створить для неї юридичний наслідок у виді можливості отримати виплату у виді пенсії по втраті годувальника.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника є різновидом пенсійних виплат.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Так, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Одночасно, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Одночасно, ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю фізичних осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Статтею 4 КАС України встановлено, що суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Встановлено, що вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для отримання пенсійної виплати, яка не пов`язана з цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням, реалізацією та припиненням. За своїм предметом та правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці щодо виплат державою, оскільки Пенсійний Фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Враховуючи, що між ОСОБА_1 та ГУ ПФУ у Львівській області виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для призначення та виплати пенсії по втраті годувальника і не пов`язаний з цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

З огляду на положення ст. 318 ЦПК України, у спірних правовідносинах суд повинен враховувати правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу для отримання пенсійного забезпечення, а отже такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, недопустимим є ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки викладені у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19, від 23 січня 2023 року у справі №214/1309/21 та постановах Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, від 17 травня 2023 року у справі №343/1548/22.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що предметом справи, яка розглядається, є вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії, суд приходить до висновку, що такий спір має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, відтак провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, керуючись ст. ст 258, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд,

постановив:

провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право за наявності відповідних підстав звернутися до суду адміністративної юрисдикції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 07 липня 2023 року.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, .

Головуюча Сабара Л.В.