КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/1907/22
Провадження № 2-о/488/30/23
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

04.04.2023 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання Маснюк М.О.,
за участю представника заявника ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи Мальченко К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.2022 року заявник ОСОБА_2 в особі представника адвоката Сорочан Єлисея Васильовича, звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просив встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаїв Миколаївської області, постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року.
В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, Корабельний район, Миколаївської області Української PCP, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.06.1963р. Згідно відомостей свідоцтва про народження батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - українці за національністю. З 1982 році ОСОБА_2 перебував на військкому обліку Корабельному районному військовому комісаріаті м. Миколаєва, що підтверджується його військовим квитком. З моменту народження і до 1995 року ОСОБА_2 постійно проживав разом із батьками за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується записами у будинковій книзі. У 1995 році ОСОБА_2 виїхав до Російської Федерації в Іркутську область на заробітки, де проживав до 2004 року. У вказаний період він одружився з громадянкою Росії ОСОБА_5 . В них народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.04.2001р. Згідно відомостей свідоцтва про народження ОСОБА_6 його батько ОСОБА_2 зазначений громадянином України та українцем за національністю. Місце народження дитини - р.п. Усть-Уда, Усть-Удинский район, Іркутська область, Російська Федерація. У липні 2002 році ОСОБА_2 отримав громадянство Росії, 12.07.2002 року йому було видано паспорт громадянина Росії замість паспорту громадянина колишнього СРСР. У 2004 році ОСОБА_2 разом із родиною виїхав із Росії до м. Миколаєва, Миколаївської області, Україна, де проживає по теперішній час в батьківській хаті за адресою: АДРЕСА_1 . При в`їзді на територію України йому було видана тимчасова посвідка на постійне проживання на підставі ч.З ст. 4 Закону України «Про імміграцію», як особі, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням. ОСОБА_6 (син заявника) у 2016 році закінчив Миколаївську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №47 Миколаївської міської ради, про що отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_3 . На даний час ОСОБА_6 (син заявника) має намір отримати паспорт громадянина України, оскільки вважає Україну своєю рідною країною, а себе вважає українцем за походженням, котрий все своє свідоме життя проживає на території рідної для нього держави.
На підставі зазначеного, ОСОБА_6 звернувся до Державної міграційної служби України з запитом про надання йому інформації щодо набуття ним громадянства України за походження та можливості отримання громадянства України.
Листом Державної міграційної служби України від 20.09.2022 №6.4-9616/3.1-22 ОСОБА_6 було повідомлено, що відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Документального підтвердження факту того, що його батько ОСОБА_2 був громадянином України на момент його народження немає. У разі надання копій документів ОСОБА_2 (паспорт громадянина України) або його повних персональних даних, ДМС буде здійснено перевірку належності ОСОБА_2 до
громадянства України.
У зв`язку з чим ОСОБА_2 через свого адвоката звернувся до Державної міграційної служби України з запитом про надання йому інформації щодо набуття ним громадянства України як особи, яка на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року постійно проживала на території України, до моменту його втрати внаслідок отримання громадянства Російської Федерації у 2004 році.
Листом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області від
15.11.2022 №4801.3.1-2601/48.3-22 ОСОБА_2 було повідомлено, що відповідно до змісту п.1 та п.2 ч.І ст.З Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. За паперовим даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Миколаївській області ОСОБА_2 , 1963 р.н., з 25.05.2004 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Документи щодо підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України - відсутні.
Таким чином з наданої відповіді неможливо встановити чи набув ОСОБА_2 громадянство України як особа, яка на момент проголошення незалежності України -24.08.1991 року, постійно проживала на території України, і відповідно, чи був громадянином України на момент народження у нього в 2001 році сина ОСОБА_6 .
Встановлення юридичного факту про набуття ОСОБА_2 громадянства України з 24 серпня 1991 року, необхідне заявнику для підтвердження тієї обставини, що його син ОСОБА_6 набув громадянство України за народженням (як особа, один з батьків якої на момент її народження були громадянином України).
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєві від 28.11.2022 року відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог.
Представник заявника в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримав, просив суд заяву про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.
Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання на території України з підстав викладених у письмових запереченнях та того, що заявник не використав всі можливості для отримання статусу громадянина України, тому звернення до суду із заявою про встановлення факту є передчасним. Також вважає, що встановлення факту проживання станом на 24.08.1991 року, не стосується особистих прав заявника та ніяк не впливає на них.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення сторін по справі, суд прийшов до наступного.
ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності (з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази) та меж судового розгляду. Також особливостями розгляду справ окремого провадження є те, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб; такі справи не можуть бути передані на розгляд третейського суду і не можуть бути закриті у зв`язку з укладенням мирової угоди; за загальним правилом при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України "Про громадянство України" № 223 5-ІІІ.
Відповідно до статті 1 цього Закону, громадянство України правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.
Згідно зі статтею 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3 , - з моменту внесення відмітки про громадянство України.
Згідно ст. 6 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається за територіальним походженням.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української
Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства У країни, а також її неповнолітні діти реєструю ться громадянами України.
Таким чином, встановлення належності до громадянства України за своїм змістом не є підставою набуття громадянства України: це є встановлення факту перебування особи у громадянстві України на момент визначення первісної сукупності громадян України.
Судом встановлено, що у липні 2002 року ОСОБА_2 отримав громадянство Росії та 12.07.2002 року йому було видано паспорт громадянина Росії замість паспорту громадянина колиш нього СРСР. Таким чином, заявник визначився з вибором громадянства та набув статус іноземця відносно законодавства України. В подальшому з метою проживання на території України Заявник як громадянин росії був документований посвідкою на постійне проживання.
Таким чином, встановлення належності до громадянства України після набуття громадянства іншої держави не буде породжувати для заявника юридичних наслідків. Разом з тим. Заявник не позбавлений права набуття громадянства України, так, заявник має право набути громадянство України за територіальним походження.
Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердж еним Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006), згідно пунктів 1-3 якого для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.
Пунктом 8 Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини перш ої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Держ авної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Пунктом 9 Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті З Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Держ авної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Згідно п.44 Порядку, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української
Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Відповідно до статті 24 Закону України "Про громадянство України", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, у тому числі, здійснює повноваження щ одо встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; видання особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України.
Відповідно до ч. З ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Суд розглядає справи про встановлення факту, що визначені статтею 315 ЦПК України, при цьому, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Тобто, заявник повинен довести суду, що встановлення конкретного факту для нього спричинить виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав.
Разом з тим, заявником не надано жодного доказу, що встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 рік спричинить виникненню, зміні або припиненню його особистих чи майнових прав.
Отже, звернення до суду з приводу встановлення факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року з метою набуття громадянства України ОСОБА_6 , не породжує для заявника правових наслідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (Ст. 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлю є наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 80 ЦПК України докази повинні бути належними, тобто такими, що містять інформацію щодо предмета доказування та достатніми, тобто такими, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Також, на виконання основних вимог судочинства в Україні статтею 79 ЦПК України визначено, що докази повинні бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
На підставі зазначеного, суд дійшов до висновку про доцільність відмови заявнику у встановленні факту постійного проживання на території України.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 318, 319, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду.

Повне найменування сторін по справі:

Заявник ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 );

Заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (, адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5/А).

Суддя: Я.А. Чернявська