Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1366/22

Провадження № 2/943/322/2023

21 квітня 2023 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, звернулася у встановлені строки до нотаріуса з заявою про прийняння спадщини, частково таку прийняла, однак у видачі свідоцтва на право власності на спірний будинок відмовлено, оскільки спадкожавцем за життя не виготовлено правовстановлюючі документи на такий. Тому просить суд визнати за нею право власності на означене спадкове майно.

Позивач подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Відповідач також подав письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, заперечень проти позову немає.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 15.10.2001 року, підтверджується факт смерті ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 24.

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з житлового будинку (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 .

Такий, згідно технічного паспорта, виготовленого ФОП ОСОБА_4 , станом на 03.10.2022 року, на замовлення позивача, відповідає технічним нормам побудови та придатний для проживання.

Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Позивач є донькою померлої, що підтверджується матеріалами справи та спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Крім неї, спадкоємцями першої черги спадкування є сестри ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та брат ОСОБА_7 . Останні на означене спадкове майно після смерті матері, не претендують, відмовляються від прийняття такого, про що подали відповідні письмові заяви нотаріусу.

Однак, відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, вступила у володіння та розпорядження спадковим майном, оскільки проживала разом з спадкодавцем на день її смерті, що підтверджується довідкою Буської міської ради № 33 від 16.09.2022 року.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на спадкове майно, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд -

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою с. Гутисько - Тур`янське Золочівського району Львівської області, право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 , в порядку спадкування по закону, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда