Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2023 р. Справа153/505/23

Провадження2/153/131/23-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Поліш Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області, про визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дітей. Свої вимоги мотивує наступним: він та відповідач проживали спільно однією сім`єю, але протягом останніх 4 років спільних стосунків не підтримують. Шлюб між ним та відповідачем не був зареєстрований. За період спільного проживання з відповідачем у них народились: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач залишила постійне місце проживання та виїхала за межі України, він сам залишився проживати з трьома їхніми дітьми, одна дитина уже повнолітня. Він з відповідачем не підтримує сімейних стосунків та не спілкується. Разом з спільного господарства не ведуть, не мають взаємних прав та обов`язків.

На даний час з`явилась відповідач по справі та вимагає забрати дітей та виїхати з ними за кордон при цьому не вказуючи куди саме. Де перебуває відповідач та чи працевлаштована, не може пояснити за які кошти діти будуть утримуватись. Разом з тим, постійна зміна місця проживання негативно відобразиться на психічному стані дітей. Так, діти звикли до обстановки де вони проживають, ходять до школи. Звикли до вчителів, до друзів, тощо. Зміна їх місця проживання негативно вплине на їх навчання та загальний психологічний стан. На даний час він з відповідачем не може знайти порозуміння щодо проживання та виховання дітей. Він постійно піклується про дітей, бере участь у їх духовному та фізичному розвиткові, при розмові з дітьми вбачає, що вони надає більшої прихильності йому (батькові), у нього наявне житлове приміщення, створено умови належного виховання та розвитку дітей. За період спільного проживання відповідач постійно залишала його з дітьми і могла зникнути з місця їх спільного проживання на великий проміжок часу. Він сам займався вихованням дітей.

Відповідач залишила його з дітьми і увесь період відсутності останньої, йому приходилось забезпечувати усі належні умови проживання та виховання дітей. Відповідач з цього часу після тривалих непорозумінь, коли їх стосунки та збереження сім`ї перестали існувати, виїхала в невідомому напрямку.

В свою чергу він з дітьми залишився проживати в будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Так, увесь період часу останні 4 роки діти перебувають на його повному утриманні та вихованні. Відповідач вихованням та утриманням дітей не цікавиться матеріального утримання не надає. Приводом та підставою звернення з вказаною позовною заявою являється те, що відповідач, повністю самоусунулась від виховання їх дітей, а тепер намагається забрати дітей та вивезти в невідомому напрямку. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами і досягненнями, не цікавиться їх станом здоров`я. Також звертає увагу, що відповідач не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом дітей, не надає їм батьківської ласки і турботи, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не займається підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює жодних умов для отримання ними освіти. Відповідач будучи достовірно обізнаною про те, що має приймати участь у вихованні дітей, зникла та не бачила дітей, за цей час не вжила заходів направлених на виконання материнських обов`язків, тому діти позбавлені її батьківського піклування, (саме материнського) що викликало необхідність у тому, щоб діти проживали із ним та перебували на його вихованні. З урахуванням вищевикладеного, просить суд визначити місце проживання та виховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№4139 від 06 липня 2023 року, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№4138 від 06 липня 2023 року в якій зазначила, що обставини зазначені у позовній заяві нею визнаються у повному обсязі, тому вона не заперечує проти задоволення позову. Просить суд розгляд справи провести у її відсутність.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служби у справах дітей Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області надав суду висновок про доцільність визначення місця проживання дітей із батьком та клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: заява позивача про проведення розгляду справи у його відсутність та заява відповідача про визнання позову в повному обсязі та розгляду справи у її відсутність, клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності їх представника.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання, закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду, витребування доказів та виклик свідків, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5-6) судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Довжок Ямпільського району Вінницької області, зареєстрований по АДРЕСА_2 .

З довідки Довжоцького старостинського округу Ямпільської міської ради від 05 квітня 2023 року №57 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 фактично проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації (а.с.11).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Довжок Ямпільського району Вінницької області народилась ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.10).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Довжок Ямпільського району Вінницької області народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 в с.Довжок Ямпільського району Вінницької області народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9).

З довідки-характеристики виданої старостою Довжоцького старостинського округу Ямпільської міської ради від 05 квітня 2023 року №03-11.6/31 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації. Розлучений, батьком п`ятьох дітей з них двоє неповнолітніх. Тимчасово не працює. По місцю проживання характеризується з позитивної сторони (а.с.12).

З копії свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 30 листопада 1989 року встановлено, що власником житловому будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 (а.с.13).

З довідки виданої лікарем-психіатром КНП «Ямпільської територіальної лікарні» Ямпільської міської ради Поліклінічного відділення № 74 встановлено, що ОСОБА_1 за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався (а.с.21).

З довідки виданої лікарем-наркологом КНП «Ямпільської територіальної лікарні» Ямпільської міської ради Поліклінічного відділення від 13 квітня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався (а.с.22).

З акта №35 від 12 квітня 2023 року виданого комісією в складі старости Довжоцького старостинськрого округу та сусідів встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_6 , ОСОБА_1 з 2018 року разом із неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , займається їх вихованням та утриманням. Матеріально-побутові умови задовільні. Санітарно-гігієнічний стан задовільний. Атмосфера в сім`ї позитивна, відносини доброзичливі (а.с.23).

Із висновку про доцільність визначення місця проживання дітей із батьком №166 від 13 червня 2023 року вбачається, що виконавчий комітет Ямпільської міської ради Вінницької області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.44-45).

З рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 13 червня 2023 року встановлено, що було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом із батьком (а.с.43).

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У §54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, суд, крізь призму врахування найкращих інтересів дітей, встановив належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

При визначенні місця проживання дітей суд виходить з інтересів самих дітей, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також баланс між інтересами дітей, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в їх інтересах.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається між батьками конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до дітей та їх реалізації.

В судовому засіданні встановлено, що діти на даний час проживають із батьком, будь-які докази того, що ОСОБА_2 із цим не згідна, у суду відсутні, а навпаки є підтвердження про визнання нею обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Наявні у справі докази дозволяють встановити, що батько неповнолітніх дітей має постійне місце проживання, створив всі умови для проживання, виховання та розвитку доньок. Тому, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з батьком не суперечитиме інтересам дітей, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність доньок до обох батьків, вік дітей, а також, що за місцем проживання дітей створені всі умови для них, батько виховує та утримує доньок належним чином, а також враховуючи позицію Служби у справах дітей, яка дійшла висновку про доцільність проживання дітей з батьком, а також те, що в даному випадку відповідач визнає позов, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 та визначення місця проживання дітей разом з батьком.

Обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, тому суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача про визначення місця проживання дітей разом з ним, і тому позов підлягає задоволенню.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.7, 19, 141, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст.29 ЦК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, Конституцією України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області, про визначення місця проживання дітей, - задовольнити.

Визначити місце проживання та виховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Дзерин