Справа № 496/2351/23
Провадження № 2-о/496/87/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 рокусуддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Біляївський РАГС Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про усиновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України - окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зокрема, чинне цивільне процесуальне законодавство не регулює залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження. Тому при вирішенні питання щодо залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження суд керується положеннями ЦПК України, якими врегульовано порядок залишення без руху позову.

Ознайомившись зі змістом поданої заяви, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.

Так, заява про усиновлення дитини подається до суду у порядку, передбаченому главою 5 розділу ІV ЦПК України та повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.ст.175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які передбачені ст. 311, 312 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 2, 8, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В порушення вказаних вимог, заявником не зазначено: 1) повне найменування заінтересованої особи - Біляївського РАГСу Одеської області, код ЄДРПОУ; 2) відомі адреси електронної пошти заявника та заінтересованих осіб; 3) щодо наявності у заявника оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; 4) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною 1 ст. 177 ЦПК України встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

ОСОБА_1 у поданій заяві на першій сторінці зазначив про те, що пакети документів направлені заінтересованим особам.

Однак, судом встановлено, що в додатках до заяви відсутні докази надсилання копії поданої заяви про усиновлення заінтересованим особам.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду копії заяви з додатками, відповідно до кількості заінтересованих осіб або ж надати докази надсилання пакету документів заінтересованим особам.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 311 ЦПК України, заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини.

До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника; 3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; 4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; 5) інші документи, визначені законом.

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначив, що винаймає будинок, придатний для проживання.

Однак, заявником не надано документу, що підтверджує право користування жилим приміщенням, в якому проживають діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яких він бажає усиновити та не вказано адресу проживання дітей.

Також, до матеріалів справи не долучено медичний висновок про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дітей, яких заявник бажає усиновити.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 312 ЦПК України Орган опіки та піклування повинен подати суду висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини. До висновку органу опіки та піклування мають бути додані: 1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання; 2) свідоцтво про народження дитини; 3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток; 4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення.

Так, Постанова Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року №905 «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей» передбачає порядок усиновлення одним з подружжя дитини другого з подружжя.

Відповідно до п. 91 даного Порядку для усиновлення дитини те з подружжя, хто бажає її усиновити, звертається з відповідною заявою до служби у справах дітей за місцем проживання дитини.

Служба у справах дітей протягом 10 робочих днів після надходження заяви та документів складає акт обстеження житлово-побутових умов дитини, з`ясовує чи згодна дитина на усиновлення відповідно до пункту 72 цього Порядку, розглядає питання про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини і готує проект відповідного висновку. Висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини оформляється на бланку районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, підписується головою (заступником голови), скріплюється печаткою та видається заявнику під розписку.

Проте, до заяви про усиновлення заявником не доданий висновок органу опіки та піклування про доцільність усиновлення ним дітей, та у заяві відсутнє посилання на звернення до відповідних органів для отримання такого висновку.

Відповідно до роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Відповідно до положень ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Порядок отримання згоди дитини на усиновлення закріплений у п. 72 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 905 від 08.10.2008 року.

Суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати (ч. 1 ст. 313 ЦПК України).

ОСОБА_1 у своїй заяві просить суд оголосити його усиновлювачем трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з цим, заявником не визначено процесуальний статус ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на час звернення до суду з заявою виповнилося повних 17 років і яка за своїм віком усвідомлює факт усиновлення і сама може надавати згоду на своє усиновлення та не надано письмову заяву про її згоду на своє усиновлення заявником.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 311, 312, 313 ЦПК України, ст. 218 СК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Біляївський РАГС Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків заяви не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, та буде призначена до розгляду у судове засідання, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Л. Пасечник