07.07.2023 Єдиний унікальний номер 205/4504/23
Провадження №2-о/205/136/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ільїчової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Пантюхов Валерій Сергійович, про встановлення факту постійного проживання на території України та встановлення особи, заінтересована особа: Новокодацький відділ у м.Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області,

за участю представника Новокодацький відділу м.Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області Ткач А.Ю.

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Пантюхов В.С., діючий від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із заявою, в якій просив встановити особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с. Уріцьк Уріцького району Кустанайської області, Казахстан, свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 24.04.1957 року, та встановити факт її постійного проживання на території України з 1959 року і по теперішній час, в тому числі з 24 серпня 1991 року по 13 листопада 1991 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась у с. Уріцьк Уріцького району Кустанайської області, Казахстан. Разом з родиною переїхала до України у 1959 році, після чого нікуди не виїжджала і постійно мешкала в Україні.

26 червня 1974 року отримала атестат про середню освіту на підтвердження закінчення курсу середньої загальноосвітньої трудової політехнічної школи № 16 м. Дніпропетровська.

З 12 вересня 1974 року ОСОБА_2 прийнята на посаду комірниці на «Южний машиностроительный завод», запис у трудовій книжці № 1. З цього періоду ОСОБА_2 весь час працювала в м.Дніпропетровську на різних посадах відповідно до трудової книжки. Зокрема: з 16.04.1991 прийнята в мучний цех об`єднання шкільних столових мийницею тари на підставі наказу № 69 К від 16.04.1991; · 01.06.1991 мучний цех переданий в підпорядкування столової № 814, наказ № 95 від 22.05.1991; 16.05.1991 трест столових Кіровського району перейменований у орендне виробничо-торговельне підприємство громадського харчування Кіровського району м.Дніпропетровська за рішенням міськвиконкому № 341 від 16.05.1991; 19.09.1991 переведена мийницею посуду «Дієткомплексу», наказ 174 к від 19.09.1991; 01.04.1992 звільнена у зв`язку з переводом до Дніпропетровського державного комунального підприємства суспільного харчування «Дієткомпдекс», наказ 79-к від 24.04.1992.

21.07.1978 було укладено шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , після чого змінено прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . Колишній чоловік ОСОБА_3 помер. Від шлюбу є дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того є дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 23 березня 2002 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 припинено. За час знаходження у шлюбі, ОСОБА_1 була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . З 2005 року ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом складеним головою квартального комітету № 23. Паспорт громадянина України ОСОБА_1 не отримувала, паспорт громадянина СССР втрачено.

Встановлення факту проживання на території України та особи потрібно заявниці для отримання паспорта громадянина України. При зверненні до Новокодацького відділу ДМС у м. Дніпрі, заявниці було відмовлено у видачі паспорту громадянина України. У зв`язку з чим, заявник вимушена звернутися до суду, оскільки встановити її особу та факт її постійного проживання на території України в позасудовому порядку неможливо.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року відкрито провадження по справі.

23.05.2023 року на адресу суду від заінтересованої особи Новокодацького відділу у м.Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області надійшли письмові пояснення, в який представник зазначив, що ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку з питань встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, документування паспортом громадянина України до Новокодацького відділу у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області не зверталася.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Пантюхов В.С. в судове засідання не з`явились, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Представник заінтересованої особи Новокодацького відділу у м.Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області Ткач А.Ю. в судовому засіданні підтримала письмові пояснення, не заперечила проти встановлення особи.

Вислухавши думку представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Уріцьк Уріцького району Кустанайської області, Казахстан, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 24.04.1957 року (а.с.15).

26 червня 1974 року заявник ОСОБА_9 отримала атестат про середню освіту (а.с.6 зворот).

З вищезазначеного атестату вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в 1974 році закінчила повний курс середньої загальноосвітньої трудової політехнічної школи №16 м.Дніпропетровська, що підтверджує факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України саме з 1964 року, тобто з моменту початку десятирічного навчання, а не з 1959 року, як просить встановити заявник.

Доказів на підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_9 на території України з 1959 року по 1964 рік заявником та його представником суду не надано.

Згідно трудової книжки, оформленої на ім`я ОСОБА_9 , 1957 року народження, заповненої 19.11.1974 року, вбачається, що остання з 12.09.1974 року прийнята на посаду комірниці на «Южний машиностроительный завод», запис у трудовій книжці № 1 та з цього періоду весь час працювала в м.Дніпропетровську на різних посадах, останній запис 05.03.1992 року (а.с.7-13).

У заявника є двоє дітей син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно листа Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління держаної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 08.05.2023 року, проведеною перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про шлюб, розірвання шлюбу щодо ОСОБА_10 за період з 01.01.1970 року по 04.05.2023 року по відділах державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у Дніпропетровській області виявлено наступні актові записи:

про шлюб №1118 від 21.07.1978 року по Новокодацькому відділу ДРАЦС у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання нареченої на дату реєстрації шлюбу - АДРЕСА_3 . Шлюб припинено.

актовий запис про розірвання шлюбу №105 від 25.03.2002 року по Чечелівському відділу ДРАЦС у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складений щодо ОСОБА_3 , відомості стосовно дружини не доповнені.

У Центральному відділі ДРАЦС УДР Південного МРУМЮ (м.Одеса) відсутні на зберіганні копії документів з фотокарткою стосовно ОСОБА_9 (а.с.50).

З 2005 року ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом складеним головою квартального комітету № 23 (а.с.29).

Як зазначає представник заявника у заяві паспорт громадянина України ОСОБА_1 не отримувала, паспорт громадянина СССР втрачено.

Згідно відповіді ГУ ДМС України у Дніпропетровській області від 03.05.2023 року на звернення ОСОБА_1 із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року, останній рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту (а.с.14).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Щодо встановлення особи заявника ОСОБА_9 суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, - визначає Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Відповідно до визначень, наведених у ст. 3 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних». У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Таким чином, у разі не встановлення особи, зокрема, органами Державної міграційної служби України шляхом її ідентифікації та шляхом проведення процедура встановлення особи відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», то особа може бути встановлена за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення.

Крім того, відповідно до підп. 6 п. 35 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 № 302, - заявник для оформлення паспорта подає, зокрема, рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи).

Відповідно до ст. 16 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожна людина, де б вона не перебувала, має право на визнання її правосуб`єктності.

За встановлених судом обставин справи, на підставі даних, що містяться у свідоцтві про народження серія № НОМЕР_1 від 24.04.1957 року, атестаті про середню освіту, трудової книжки та відомостей з актових записів про шлюб, розірвання шлюбу щодо ОСОБА_10 , судом встановлено, що особа, яка є заявником у даній справі, є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с. Уріцьк Уріцького району Кустанайської області, Казахстан.

Щодо проживання ОСОБА_1 на території України з 1959 року і по теперішній час, в тому числі з 24 серпня 1991 року по 13 листопада 1991 року, суд зазначає таке.

Вирішуючи питання встановлення належності до громадянства України, слід керуватися, також Указом Президента України від 27 березня 2001 року N 215/2001 «Питання організації виконання» Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Статтею 3 Закону України «Про громадянство України» регламентовані випадки належності до громадянства України.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Пунктом другим цієї норми Закону встановлено, що особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України.

Відповідно до п. 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно- проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Встановлення факту постійного проживання на території України, та факту перебування у громадянстві колишнього СРСР необхідно заявнику ОСОБА_1 для отримання паспорта громадянина України.

Таким чином, з досліджених судом матеріалів, суд дійшов висновку, що заявник на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року дійсно постійно проживала на території України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 у інший спосіб не може довести даний факт і зазначені обставини перешкоджають подальшій реалізації її прав у визначений законом спосіб, наданими заявником документами підтверджується факт постійного її проживання з 1964 року до 24 серпня 1991 року у місті Дніпропетровську Дніпропетровської області, а тому для набуття громадянства України, зокрема, отримання паспорту громадянина України можливо встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт її постійного проживання на території України з 1964 року і по теперішній час, в тому числі з 24 серпня 1991 року по 13 листопада 1991 року.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України та задля недопущення перешкод заявниці ОСОБА_1 у отриманні паспорта громадянина України, суд вважає необхідним задовольнити заяву останньої частково, та встановити особу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с. Уріцьк Уріцького району Кустанайської області, Казахстан, свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 24.04.1957 року, та факт постійного її проживання на території України з 1964 року і по теперішній час, в тому числі з 24 серпня 1991 року по 13 листопада 1991 року.

Керуючись ст.ст. 263-265, 293, 315-319, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Пантюхов Валерій Сергійович, про встановлення факту постійного проживання на території України та встановлення особи, заінтересована особа: Новокодацький відділ у м.Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, задовольнити частково.

Встановити особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с. Уріцьк Уріцького району Кустанайської області, Казахстан, свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 24.04.1957 року.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України з 1964 року і по теперішній час, в тому числі з 24 серпня 1991 року по 13 листопада 1991 року.

В частині вимог заяви про встановлення факту проживання ОСОБА_1 на території України з 1959 року по 1964 рік, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_4 ;

представник заявника адвокат Пантюхов Валерій Сергійович, діючий на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2714 від 29.10.2012 року, ордеру №1189322 від 05.05.2023 року, адреса: м. Дніпро, вул. Івана Акінфієва, будинок 18, офіс 26;

заінтересована особа Новокадацький відділ у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, , адреса 49064, м. Дніпро, проспект Сергія Нігояна, 75.

Повне рішення складено 07.07.2023 року.

Суддя О.О. Костромітіна