ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/108/23 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

19 квітня 2023 року м. Тернопіль

Cуд апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Дикун С. І., Костів О. З.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2022 року через систему Електронний суд до Тернопільського апеляційного суду поступив супровідний лист від ОСОБА_1 , до якого долучена апеляційна скарга, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року вказана апеляційна скарга була залишена без руху з тих підстав, що скаржник в порушення наведених вище вимог Закону, в апеляційній скарзі не зазначив, зокрема, відомостей про особу, яка подає апеляційну скаргу, інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), рішення або ухвала, що оскаржуються, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Крім того, в впеляційній скарзі ОСОБА_1 просив прийняти цю скаргу для окремого розгляду в справах №607/17003/22, 607/16986/22, 607/16982/22, 607/16966/22, 607/16941/22, при цьому в апеляційній скарзі не зазначено, в якій саме справі скаржник подав дану апеляційну скаргу, дату ухвалення рішення та яку ухвалу оскаржує.

Зазначена ухвала про залишення апеляційної скарги без руху неодноразово надсилалась ОСОБА_1 як на його електронні адреси, так і на адресу його проживання, зазначену в супровідному листі до апеляційної скарги, а саме: АДРЕСА_1 .

Станом на 19 квітня 2023 року вимоги ухвали Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апелянтом не виконані.

З дня надходження апеляційної скарги ОСОБА_1 до апеляційного суду скаржник жодного разу не поцікавився станом розгляду його апеляційної скарги.

При цьому апелянт не повідомляв суд про будь-які обставини, які зумовили неможливість ним отримати та виконати вимоги ухвали Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року.

Колегія суддів наголошує, що скаржнику ОСОБА_1 було надано достатньо часу для подання до апеляційного суду заяв чи клопотань щодо виконання вимог ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху та можливості ознайомитись із рухом справи, однак останнім будь-яких дій щодо цього не вживались.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (Рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України»).

ЄСПЛ неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (Рішення ЄСПЛ у справах «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. У Рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

До такого ж висновку дійшов у своїй постанові від 16 грудня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 530/1730/16-ц (№ 61-19370св19 ).

Відповідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що до цього часу вимоги ухвали Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року не виконані, апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ч. 3 ст.185, 357 ЦПК України суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: