Дата документу 20.04.2023 Справа № 335/7042/22
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/7042/22Головуючий у 1-й інстанції Романько О.О. Повний текст рішення складено 03.02.2023 року.
Пр. № 22-ц/807/803/23Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 та Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі ГУНП в Запорізькій області) про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадових і службових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-7), в якому просив стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на свою користь на відшкодування моральної шкоди 49580,00 грн. та судові витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 11.11.2021 року о 08 годині 40 хвилин на автодорозі Харків-Сімферополь 382-400, сталось ДТП за участі водія ОСОБА_1 який керував автомобілем BMW 320 D, державний номерний знак НОМЕР_1 , та водія ОСОБА_3 який керував автомобілем «Шевролет» державний номерний знак НОМЕР_2 .

На місці пригоди складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ 317205 від 11.11.2021 року. Згідно протоколу, 11 листопада 2021 року о 08 годині 40 хвилин на автодорозі Харків-Сімферополь 382-400, ОСОБА_1 керуючи автомобілем BMW НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, та виїзді на зустрічну смугу, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Шевролет» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку.

Матеріали справи направлено до Ленінського районного суду м. Запоріжжя. По справі була призначена судова авто-технічна експертиза. Згідно висновку експерта вирішити питання дії кого з водіїв не відповідають вимогам Правил дорожнього руху України, та з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди не є можливим по причині не інформативності пояснень ОСОБА_3 , та суперечливості механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди вказаного ОСОБА_1 , та свідком ОСОБА_4 слідовій інформації зафіксованої на схемі місця ДТП.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2022 року справу закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, позивач вважає, що судом встановлено безпідставність обвинувачення водія ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху та КУпАП. Судовий розгляд тривав до 24.06.2022 року. Тобто більше семи місяців ОСОБА_1 перебував під судовим розглядом. ОСОБА_1 не визнавав своєї провини із самого початку. Ще на місці дорожньо-транспортної пригоди, співробітники поліції не звернули жодної уваги на його доводи щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, та як наслідок у ДТП. Він був вимушений шукати собі захисника (адвоката), витрачати кошти на свій захист у суді, відвідувати судові засідання, вимагати законного розгляду його справи безстороннім судом. Його звичний устрій життя було порушено, постійна нервова напруга у зв`язку з перебуванням його справи в суді не давала можливості проживати у звичному для себе темпі жоден день протягом усього судового розгляду. Лише 24.06.2022 року дізнавшись про винесення судового рішення, про закриття провадження та визнання його невинуватості він зміг «видихнути» та спокійно розмірковувати над подальшим життям та планами.

У результаті незаконного обвинувачення сформульованого у протоколі про адміністративне правопорушення він міг втратити велику суму коштів, які довелось би витратити на відшкодування автомобіля який належить начеб то потерпілому. Постійні думки про це не давали спати ОСОБА_1 . Будучи незаконно обвинуваченим у вчиненні правопорушення, ОСОБА_1 тяжко це сприймав. У позивача погіршився сон, він перебував у постійній нервовій напрузі. Не міг належним чином виконувати роботу. Спілкування з сім`єю також не складалось через нервовість, пригнічений стан та необхідність витрачання значних коштів на судове провадження. Постійна нервова напруга загострила хронічні захворювання. Позивач в принципі почав частіше хворіти через послаблення імунітету. Враховуючи ступінь моральних страждань позивача по справі сума моральної шкоди, на його думку, має визначатись на рівні мінімально встановленого законом розміру. Тобто, 7 місяців 12 днів помножити на 6 700 грн. = 49 580 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат склали витрати на правову допомогу орієнтовно 10 000 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Романько О.О. (а.с. 17). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 18) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2023 року (а.с. 68-75) позовну заяву ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 7000,00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат на правничу допомогу 1412,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, сторони у цій справі подали апеляційні скарги:

- позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 79-82) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та винести нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача;

- відповідач ГУНП в Запорізькій області у своїй апеляційній скарзі (а.с. 86-95) просило рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 85). Ухвалами апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеними апеляційними скаргами у цій справі відкрито (а.с. 99, 109), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 100, 110).

Оскільки, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому розмірі, є майновою вимогою. В силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Сторони не скористались своїм правом на подачу відзиву на апеляційні скарги одна одної у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

За змістом ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга відповідача ГУНП в Запорізькій області - підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю … і ухвалити … нове рішення…

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі частково, керувався ст. ст. 4, 13, 81, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі лише в частині його задоволення.

Проте із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Має місце неповне з`ясування обставин судом першої інстанції, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, хоча суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні у цій справі правильно зазначав, що:

- у справах про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі…незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, держава може брати участь через орган, діями посадової особи якого завдано шкоду,

- і незалучення до участі у таких справах в якості другого відповідача Державної казначейської служби України чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі,

-оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган.

Проте, суд першої інстанції не звернув належної уваги у цій справі на те, що:

- позивач, дійсно маючи право на незалучення у цій справі держави в особі одного із відповідачів Державної казначейської служби України чи її територіального органу,

- разом із цим із цим, також взагалі не залучив у цій справі відповідача - державу в особі органу, діями посадової особи якого завдано шкоду позивачеві,

- хоча в силу вимог ст. 48 ч. 2 ЦПК України (Сторони) позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, або також держава.

Оскільки, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, який залучений в якості єдиного відповідача за вищезазначеним позовом позивача є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки воно не є державою чи органом, саме діями посадової особи якого завдано шкоду позивачеві при вищевикладених у позовній заяві позивача обставинах.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 317205 від 11.11.2021 року складено інспектором ВРПП Мелітопольського РУП лейтенантом поліції Індиком О.С. (а.с. 8).

Зі змісту вступної частини постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2022 року про закриття провадження по адміністративній справі, адміністративний матеріал надійшов до суду з Управління патрульної поліції ДПП в Запорізькій області (а.с. 9).

Управління патрульної поліції ДПП в Запорізькій області ( витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб - а.с. 133, отриманий апеляційним судом в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі) не є структурним (територіальним, відокремленим) підрозділом ГУНП в Запорізькій області.

Оскільки, Управління патрульної поліції ДПП в Запорізькій області є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який є окремою юридичною особою ( витяг Єдиного державного реєстру юридичних осіб - а.с. 136, отриманий апеляційним судом в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивача апеляційному суду не надані.

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України також сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційних скарг сторін у цій справі.

Залучення неналежного відповідача у цій справі є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову позивача.

За відмови у задоволенні позову позивача у цій справі через неналежність відповідача, суд не вправі розглядати дану справу по суті та надавати будь-яку оцінку доказам сторони позивача взагалі.

Оскільки, поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, є залучення належного відповідача на стадії апеляційного перегляду цієї справи.

Крім того, в силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Незалучення в якості відповідача у цій справи держави в особі юридичної особи - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (), як органу, діями посадової особи якого завдано шкоду позивачеві при вищевикладених у позовній заяві позивача обставинах, позбавило останню у цій справі використовувати процесуальні права відповідача, передбачені ЦПК України: знати про справу, приймати в ній участь і надавати відповідний відзив на вищезазначений позов позивача у цій справі та докази у спростування останнього повністю чи частково.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а доводи апеляційної скарги відповідача ГУНП в Запорізькій області ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ГУНП в Запорізькій області слід задовольнити, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2023 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове судове рішення (прийняти постанову), яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Запорізькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадових і службових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду у цій справі відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 6, 13 ЦПК України у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги та позову позивача і задоволення апеляційної скарги відповідача у цій справі при вищевикладених обставинах:

-позивач не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій,

- відповідач має право на компенсацію за рахунок держави судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору за апеляційну скаргу у належному розмірі 1488,60 грн. (розрахунок: 150% від судового збору за позов позивача до суду першої інстанції 992,40 грн., від сплати якого позивач був звільнений в силу вимог закону, (розрахунок: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року - 2481,00 грн., враховуючи дату подачі позову до суду першої інстанції у листопаді 2022 року (а.с. 40), 1% від ціни позову 49580,00 грн. (а.с.1), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, платіжне доручення на сплату судового збору за апеляційну скаргу на суму 3721,50 грн. а.с. 105), враховуючи звільнення від їх компенсації позивача у цій справі в силу вимог закону.

Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що:

- ОСОБА_1 не позбавлений права у подальшому звертатись до суду із позовом повторно окремо від цієї справи для вирішення питання, але із залученням належного відповідача,

- ГУНП в Запорізькій області не позбавлено право у подальшому в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вирішувати питання за результатами розгляду відповідного клопотання апелянта про повернення йому з бюджету апеляційним судом зайво сплаченого судового збору за апеляційну скаргу (розрахунок: сплачено 3721,50 грн. (а.с. 105) належний розмір судового збору за апеляційну скаргу 1488,60 грн. ).

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367-369, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2023 року у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі нове судове рішення (прийняти постанову).

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадових і службових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду у цій справі відмовити.

Судові витрати Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (), пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору за апеляційну скаргу у розмірі 1488,60 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому постановою КМУ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 20.04.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.