Справа № 357/4681/23
Провадження № 2/357/1656/23
У Х В А Л А

20.04.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

19.04.2023 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 175-177 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивач у позовній заяві вказує про те, що 26.09.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, а рішенням суду цей шлюб розірвано, однак на підтвердження цих обставин не надано копії свідоцтва про шлюб, чи рішення про розірвання шлюбу (витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян).

Також позивачем не надано доказів в підтвердження обставин щодо вимоги про визнання автомобіля INFINITI QX70 сумісною власністю подружжя, власником якого наданий час являється ОСОБА_3 , якого не залуено учасником справи.

Відповідно до актуальної позиції Верховного Суду, належність майна до спільної власності подружжя визначається не тільки за фактом придбання його під час шлюбу, але й за спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Визначаючи право спільної сумісної власності, суд встановлює як факт набуття майна під час шлюбу, так і те, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Таким чином, головними критеріями поділу майна будуть час його набуття та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя таке майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. (постанова Верховного Суду від 24 січня 2020 р. у справі №546/912/16-ц)

Так, позивачем зазначено, що спірне майно придбане за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 , однак не зазначає чим вказане підтверджується та не долучає доказів, хоча позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимоги: про визнання майна спільною сумісною власність, визнання за позивачем права власності на 1/2 частку земельної ділянки, стягнення з відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, проте судовий збір сплачений лише за одну вимогу щодо стягнення з відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Однак, позивачем зазначено ціну позову не в повному обсязі та відповідно сплачено судовий збір лише частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2684 гривні.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання заяви майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином позивачу потрібно доплатити судовий збір за вимогу про визнання майна спільною сумісною власністю в розмірі 1073,60 грн та за вимогу про визнання за позивачем права власності на 1/2 частку земельної ділянки - 2096,50 грн.

Позивачу слід оплатити судовий збір за свої вимоги у вказаному розмірі на рахунок для зарахування сплати судового збору: призначення платежу : : ГУК у Київ.обл/Білоцерків. міс/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0010776, код класифікації доходів бюджету: 22030101, та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Попередити про те, що в разі не усунення недоліків позовної заяви в установлений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя О. Я. Ярмола