РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023

Справа № 331/480/23

Провадження № 2/331/573/2023

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Фісун Н.В.,за участю секретаря судового засідання Грицаєнко І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб цивільну справу

за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.05.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № 601060 про купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води. На виконання умов Договору Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію до приміщення відповідача в період з січня 2021 року по квітень 2021 року на загальну суму 5420,11 грн. За вказаний місяць Відповідачем було здійснено часткову оплату за надані послуги у розмірі 610,66 грн., несплаченою залишилась заборгованість у сумі 4809,45 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 130,62 грн., інфляційні втрати у розмірі 364,76 грн., а також стягнути судові витрати.

Ухвалою від 24.01.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він вказує, що не погоджується з вимогами про стягнення інфляційних витрат та 3% річних , так як підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунки та акт приймання передачі.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги , прохав стягнути з відповідача лише 3 % річних від простроченої суми у розмірі 130,62 грн., інфляційні втрати у розмірі 364,76 грн., а також стягнути судові витрати, так як основний борг у розмірі 4809,45 ОСОБА_1 сплачено.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в частині сплати 3 % річних від простроченої суми у розмірі 130,62 грн., інфляційні втрати у розмірі 364,76 грн.

Заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, відповідача, оцінивши докази надані сторонами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-ІV, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.

В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII(далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до статті 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

20.05.2016 року між Концерн «МТМ» та ОСОБА_1 укладено договір № 601060 про купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води./а.с.6-10/

На виконання умов Договору Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію до приміщення відповідача в період з січня 2021 року по квітень 2021 року на загальну суму 5420,11 грн.

Факт нарахування за надання теплової енергії позивач доводить розрахунками та актами приймання-передачі теплової енергії (а.с. 3-5, 16-17).

За вказаний місяць Відповідачем було здійснено часткову оплату за надані послуги у розмірі 610,66 грн.

Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках на адресу Концерну «МТМ» не надав. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими позивачем до оплати у відповідний період.

За вказаний період заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді на адресу Концерну «МТМ» не надходило.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

01.05.2023 року через канцелярію суду надійшла квитанція від ОСОБА_1 про сплату основного боргу у розмірі 4809,45 грн./а.с.46/

У відзиві на позов відповідач вказує, що не погоджується з вимогами про стягнення інфляційних витрат та 3% річних , так як підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунки та акт приймання передачі.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сума 3% річних від простроченої суми складає 130,62 грн., інфляційні втрати складають 364,76 грн., та підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 2684 грн.00 коп. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ) інфляційні втрати у розмірі 364,76 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 130,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ) судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 6.07.2023 року.

Суддя Н.В.Фісун