Справа №672/845/21
Провадження №2/672/21/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: судді Шинкоренка С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., прокурора Манилюка М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городка цивільну справу №672/845/21 за позовом Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3

про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Волочиська окружна прокуратура звернулася в суд з позовом в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради до відповідачів, про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер :06:003:0014), що розташована за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Ухвалою від 02.08.2021 року судом було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на спірну земельну ділянку (т.1 а.с.58-59).

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, а саме: визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.12.2017 р. №22-23808-СГ про затвердження проекту землеустрою та передання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер :06:003:0014), що розташована за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Також просить витребувати у ОСОБА_2 на користь Сатанівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради Хмельницької області земельну ділянку загальною площею 2 га кадастровий номер :06:003:0014.

В підтвердження своїх позовних вимог прокурор пояснив, що ОСОБА_1 не мав законного права на отримання спірної земельної ділянки, оскільки він вже раніше таким правом скористався і отримав у власність земельну ділянку такого ж виду в межах норм безоплатної приватизації площею 2 га на території Терешовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Представник позивача Сатанівської селищної ради подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Крім того, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 направив на адресу суду письмові пояснення, у яких проти позову заперечив та зробив заяву про застосування до вимог прокурора наслідків пропуску строків позовної давності, у зв`язку із чим просить у задоволені позову відмовити (т.1 а.с.107-108).

Представниця відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Понедзялок Т.В. в судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить у задоволенні позову відмовити повністю та розгляд справи провести у її відсутність. Щодо позиції по суті спору, вказала у поданому відзиві, що відповідач заперечує проти задоволення позову, в їх діях немає жодних порушень чинного законодавства, оскільки відсутні бази даних, за якими б вони могли перевірити чи зверталась вже особа із заявами про отримання земельних ділянок раніше. Крім того, такого їх обов`язку законодавством не передбачено, а при поданні заяви особа вказує чи вона скористалась вже даним правом. (т.1 а.с.80-83,114).

Суд, заслухавши пояснення прокурора, оголосивши відзив представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, письмові пояснення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із такого.

Судом об`єктивно встановлено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області отримав у приватну власність (право зареєстровано 15.04.2014) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :03:019:0015 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Терешовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (т.1 а.с.19-21).

В той же час, ОСОБА_1 15.08.2016 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Також, у поданій заяві останній вказав, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався (т.1 а.с.33-34).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 08.10.2016 №22-26713-СГ надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності з місцем розташування об`єкта землеустрою: за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області :06:005), орієнтовний розмір ділянки 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с.35).

06.07.2017 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з проханням внести зміни в попередній наказ в частині місця розташування об`єкта землеустрою та наказом від 02.08.2017 така заява була задоволена та наказом №22-15746-СГ викладено абз.2 п.1 попереднього наказу в наступній редакції : «місце розташування об`єкта землеустрою: за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області :06:003)» (т.1 а.с. 36-37).

23.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою та передання у власність вищевказаної земельної ділянки. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.12.2017 р. №22-23808-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :06:003:0014 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області (т.1 а.с.38-39).

Як вбачається із долученої до матеріалів справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 будучи власником спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2017 відчужив її на користь ОСОБА_3 ..

У свою чергу, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2018 відчужив вказану земельну ділянку ОСОБА_2 , який і являється на даний час її власником (т.1 а.с. 22-24).

Вирішуючи позовну вимогу щодо визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.12.2017 р. №22-23808-СГ про затвердження проекту землеустрою та передання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2 га з кадастровим номером :06:003:0014, що розташована за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, суд приходить до висновку про її обґрунтованість виходячи із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.

Отже, станом на час набуття у власність земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :06:003:0014, ОСОБА_1 вже набув у власність земельну ділянку кадастровий номер :03:019:0015 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Терешовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, а отже скористався своїм правом, передбаченим ст.116 ЗК України повторно, з порушенням визначеного земельним законодавством порядку.

П. (г) ч.3 ст.152 ЗК України визначено спосіб захисту прав на земельні ділянки у спосіб визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи позовну вимогу щодо витребування у ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :06:003:0014, суд приходить до висновку про її обґрунтованість виходячи із такого.

Згідно з ст.ст. 13-14 Конституції України, земля, її надра атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської ) економічної зони з об`єктами права власності Українського народу. Від Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Земля є основним багатством, що перебуває під охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою включно відповідно до закону.

Чинним законодавством України визначено способи захисту порушеного права власності на землю.

Так, за змістом ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно зі ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову.

Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди.

При цьому ст. 346 ЦПК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника.

У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими особами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21.02.2018 року у справі №363/2936/15-ц, від 12.06.2018 року у справі №916/3727/15, від 09.07.2018 року у справі №910/3513/17.

При цьому для застосування віндикації не має самостійного правового значення наявність «ланцюжка» правочинів, за яким річ послідовно передавалася від однієї особи до іншої, що в кінцевому результаті призвело до перебування речі у володінні набувача. Визнання недійсними всіх правочинів щодо відчуження речі не вимагається. Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 05.10.2016 року у справі 916/2129/15 та від 17.12.2014 року у справі №6-140цс.

Щодо підставності представництва інтересів держави прокурором в даному випадку, суд вважає його належним та обґрунтованим і виходить із такого.

Аналіз положень ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес.

Обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави є мотивованим, зважаючи на відсутність повноважень у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних підрозділів щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є відповідачем у справі.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18, від 05.12.2018 у справі № 923/129/17.

Також суд не вважає за можливе приймати до уваги заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності, зроблену третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 виходячи із такого.

Ч.3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У свою чергу, ч.1 ст.48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Отже, ОСОБА_3 , як третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не є стороною у даному спорі, а отже не вправі робити заяви щодо застосування судом позовної давності.

При цьому суд не вбачає необхідності аналізувати, за вказаних обставин, чи прокурором було пропущено строк позовної давності, оскільки даний факт не осопрюється сторонами.

Крім того, судові витрати підлягають пропорційному розподілу відповідно до частини задоволених позовних вимог в порядку, передбаченому ч.1,2 ст.141 ЦПК України (зокрема сплачений судовий збір за подання позову та заяви про забезпечення позову з кожного з відповідачів).

Керуючись ст.ст. 264-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.12.2017 р. №22-23808-СГ про затвердження проекту землеустрою та передання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер :06:003:0014), що розташована за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області (на даний час за межами с. Хоптинці Сатанівської ОТГ, Хмельницького району, Хмельницької області).

Витребувати у ОСОБА_2 на користь Сатанівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради Хмельницької області земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер :06:003:0014, що розташована за межами населених пунктів Хоптинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області (на даний час за межами с. Хоптинці Сатанівської ОТГ, Хмельницького району, Хмельницької області).

Стягнути з відповідачів на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір у наступних розмірах: з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та ОСОБА_1 по - 1513 грн. 33 коп. з кожного; з ОСОБА_2 2648 грн. 33 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження. якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Орган, якому законом надано право звертатись до суду в інтеерсах інших осіб: Волочиська окружна прокуратура, 31200, вул. Слави 8 м. Волочиськ, Хмельницький район, Хмельницька область.

Позивач: Сатанівська селищна рада, , 32034, вул. Бузкова 135 Ж смт. Сатанів, Хмельницький район, Хмельницька область.

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, інд.29016, вул. Інститутська 4/1 м. Хмельницький.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду буде виготовлено 20 квітня 2023 року.

Суддя: