Справа № 523/459/23
Провадження №2/523/1456/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить стягнути на її користь аліменти з відповідача на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 15 000,00грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, обґрунтував свої вимоги тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги, син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Розмір аліментів, які просить стягнути ОСОБА_1 мотивований тим, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному вище розмірі, так як працює моряком на судах іноземних судновласників. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник ОСОБА_2 адвокат Побєдаш Х.М. не погодилась з пред`явленими позовними вимоги та направила до суду відзив, в якому просить частково задовольнити позовні вимоги шляхом щомісячного стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина в розмірі 3000,00грн. Заперечення ґрунтуються на тому, що незважаючи на припинення шлюбних відносин, ОСОБА_2 добровільно надсилає кошти позивачці на утримання сина в розмірі 3000,00грн. Відповідач вказує, що він на теперішній час не є моряком, останній контракт був у 2021р. Офіційно він не працевлаштований, є інвалідом ІІ групи, отримує мінливий дохід.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутність.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 17 грудня 2015р. зареєстрували шлюб.

Від шлюбу народився син, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21березня 2022р. у справі №523/1439/22, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний.

На теперішній час сторони проживають окремо один від одного, при цьому малолітній син, ОСОБА_5 , проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1 .

Відомості про місце роботи та розмір доходу, який отримує позивач, суду не надано та матеріали справи такого не містять.

З представлених суду доказів з боку ОСОБА_1 , зокрема: копії посвідчення моряка НОМЕР_1 від 09 січня 2018р.; копії послужної книжки моряка №01170/2011/26; копії контракту з розміром заробітної плати, убачається, що ОСОБА_2 за своїм фахом є професійним моряком та періодично перебував у рейсах на суднах іноземних компаній, останній з яких був у 2021р.

Довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 528273 посвідчено, що ОСОБА_2 з 18 травня 2022р. є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, строком до 22 травня 2023р.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 01 березня 2023р., у ОСОБА_2 за період з 01 січня 2022р. по 01.03.2023р. відсутні доходи.

Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі частиною першою статті 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сімейним кодексом України визначено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150) та конкретизовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 СК України). Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України).

Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2023р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2022р. встановлений у розмірі 2833,00грн.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 15000,00грн. на утримання сина, позивач не надала належних та допустимих доказів про можливість ОСОБА_2 щомісячно сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Посилання позивачки на те, що ОСОБА_2 є моряком та на сьогодні отримує дохід, який би дозволяв сплачувати аліменти у вказаному у позовній заяві розмірі, ґрунтуються на припущеннях, що не може бути покладено в обґрунтованість рішення суду.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд враховує ту обставину, що ОСОБА_2 на теперішній час є інвалідом ІІ групи, отримує мінливий дохід, втім, за його твердженням, має можливість сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина в розмірі 3000,00грн.

Також суд приймає до уваги, що малолітній ОСОБА_3 проживаючи з матір`ю перебуває на повному її матеріальному забезпеченні, разом з тим, суд враховує, що батьки мають рівні зобов`язання по утриманню дитини, незалежно від того з ким вона проживає.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги часткове визнання позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини слід стягувати аліменти в розмірі 5000,00грн., що буде відповідати якнайкращим інтересам дитини.

Суд вважає, що стягнення з відповідача на утримання сина аліментів у розмірі зазначеному вище забезпечить належні умови його виховання, що в свою чергу забезпечить гармонійний розвиток на належному рівні.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи то в силу п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України судові витрати у даній справі компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

На підставі ст.ст. 180, 181, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,141,200, 206,259, 263-265,268, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (іпн: НОМЕР_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 копійок, щомісячно, проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 січня 2023р., до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 17 квітня 2023р.

Суддя