ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/707/23 Справа № 433/2059/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Суський О.І. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Піменовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 18 травня 2021 року

по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс", стягувач - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", боржник - ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2021 року до Троїцького районного суду Луганської області надійшла заява ТОВ "Діджи фінанс", стягувач - ПАТ "Дельта Банк", боржник - ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування заяви ТОВ "Діджи фінанс" зазначало, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області у справі №433/2059/15-ц позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №49.4.1/91/07-Z від 09.07.2007 задоволено.

02 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1 відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №49.4.1/91/07-Z від 09.07.2007 від ПАТ «Дельта Банк» перейшло до ТОВ «Діджи фінанс».

З урахуванням викладених обставин, ТОВ «Діджи фінанс» просило замінити сторону виконавчого провадження із ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Діджи фінанс» за виконавчим листом, виданим на підставі зазначеного рішення.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 18 травня 2021 року заяву ТОВ «Діджи фінанс», стягувач ПАТ «Дельта Банк», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області у справі №433/2059/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №49.4.1/91/07-Z від 09.07.2007 на його правонаступника ТОВ «Діджи фінанс».

В апеляційній скарзі на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 18 травня 2021 року ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 18 травня 2021 року.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 18 травня 2021 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 28 грудня 2015 року у справі №433/2059/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 60595,92 гривень.

02 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1 відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 49.4.1/91/07-Z від 09.07.2007 від ПАТ «Дельта Банк» перейшло до ТОВ «Діджи фінанс».

За придбання активу згідно з протоколом електронного аукціону ТОВ «Діджи фінанс» сплатив 36621000,00 грн, про що свідчить платіжне доручення №126 від 20.08.2020.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Згідно ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Результат аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №344/14408/15-ц (провадження №61-1777св20).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Із урахуванням вищевикладених норм та встановлених на підставі аналізу письмових доказів обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми заборгованості за кредитним договором №49.4.1/91/07-Z від 09.07.2007, відбулося правонаступництво всіх прав та обов`язків, у зв`язку із чим заява ТОВ «Діджи фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що заявником не доведено перехід права вимоги до нового кредитора, тому у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до договору №2303/К/1 від 02.09.2020 ПАТ «Дельта Банк» відступив право вимоги ТОВ «Діджи фінанс», предметом якого був, в тому числі й кредитний договір №49.4.1/91/07-Z від 09.07.2007, який укладено з ОСОБА_1 (а.с.27, 28-31), отже у зобов`язанні між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 відбулася заміна кредитора, що є підставою для заміни такої сторони її правонаступником.

Апелянтом не надано доказів, які спростовують правомірність зазначеного договору.

ТОВ «Діджи фінанс» набуло всіх прав кредитора ПАТ «Дельта Банк», у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором №49.4.1/91/07-Z від 09.07.2007, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 18 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова