31.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/3669/19
Єдиний унікальний номер судової справи 205/3669/19
Номер провадження 2/205/229/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/3669/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі 1/6 частини домоволодіння та виділ частини земельної ділянки в користування,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі 1/6 частини домоволодіння та виділ частини земельної ділянки в користування.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачу та відповідачу ОСОБА_2 належать по 1/6 частині вказаного домоволодіння, іншим відповідачам по 1/3 частині. Між сторонами існували усні домовленості щодо фактичного користування будинком та господарськими спорудами. Однак, останнім часом між позивачем та ОСОБА_2 виникали конфлікти з приводу користування спільним майном. Позивач бажає виділити свою частину домоволодіння в натурі.

На підставі викладеного, з урахуванням останньої уточненої позовної заяви від 23.09.2022 року, позивач просить:

1) виділити їй в натурі у власність 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з:

- житлової прибудови А1-1 з приміщеннями: 1-1 житлова кімната, площею 5,2 кв.м., 1-4 коридор, площею 8,9 кв.м., 1-5 веранда, площею 5,6 кв.м., загальною площею 19,7 кв.м., житловою 5,2 кв.м., допоміжною площею 14.5 кв.м.;

- погріб під літ. А1-1;

- вхід до погребу літ. а3 площею 1,3 кв.м.;

- господарські будівлі та споруди: сарай літ. Г площею 7,3 кв.м., навіс літ. О площею 7,4 кв.м., 1/6 частину споруд (колонки, огорожі, трубопроводу), що знаходяться в її фактичному користуванні та відповідають 1/6 частині домоволодіння;

2) припинити право ОСОБА_5 у спільній частковій власності на домоволодіння АДРЕСА_1 ;

3) виділити позивачу в користування земельну ділянку площею 117 кв.м. з окремим входом, яка позначена на плані-схемі № 1 до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 5831/5832/5833/5834-21, складеного 30.05.2022 року судовим експертом Алістратовою Т.В. наступним чином: під та біля квартири № 1 (приміщення 1-1, 1-4, 1-5), під та біля літ. О (навіс), літ. Г (сарай), між літерами О, Г і тіл. С (вбиральня), біля літ. С по лініям відступу в 1м від фактичного користування позивачем.

Ухвалою судді від 26.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.12.2019 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження зупинено.

У зв`язку з надходженням висновку експерта ухвалою судді від 10.06.2020 року провадження поновлено.

Ухвалою суду від 23.06.2021 року по справі призначено додаткову судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено.

У зв`язку з надходженням висновку судового експерта ухвалою судді від 01.08.2022 року провадження по справі поновлено.

03.11.2022 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що висновок додаткової експертизи складено без врахування фактичного розташування конкретних господарських будівель та споруд кожного із співвласників, площі спірної земельної ділянки. Також у висновку експерта відсутня земельна ділянка, яка виділяється ОСОБА_2 , тому без визначення розмірів і меж земельних ділянок висновок експертизи не є належним доказом. Позивач на відміну від відповідача у спірному домоволодінні не проживає. Відповідач не бажає змінювати конфігурацію і встановлений роками порядок користування будинком і земельною ділянкою. , тому без визначення розмірів і меж земельних ділянок висновок експертизи не є належним доказом. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні 28.09.2022 року позивач позов підтримала.

У судовому засіданні 28.09.2022 року відповідач ОСОБА_2 позов не визнав.

У судовому засіданні 28.09.2022 року відповідач ОСОБА_4 позов визнала.

У судовому засіданні 15.11.2022 року відповідач ОСОБА_3 позов визнала.

У судове засідання 31.03.2023 року сторони не з`явилися.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив у позові відмовити.

Від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позов визнала, підтримала пропозицію про перенос сараю «Ж» з території ОСОБА_1 до сарая «Е», дала згоду на перенос.

Від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позов визнала, підтримала пропозицію про перенос сараю «Ж» з території ОСОБА_1 до сарая «Е», дала згоду на перенос.

Справу розглянуто у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про задоволення позову з огляду на таке.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою народного суду Ленінського району від 13.04.1973 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 затверджено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_6 виділено в будинку А-1 у домоволодінні по АДРЕСА_2 (нова назва АДРЕСА_1 ) житлову кімнату 2-1, житлову кімнату 2-2, коридор 2-3, веранду 2-4, частину погребу під а-1, 4/5 частини сараю В-1, сарай Б, сарай Е, 1/3 частину водоколонки № 1, туалет № 2, паркан № 3,4, а ОСОБА_7 виділено в житловому будинку А-1 житлову кімнату 1-1, житлову кімнату 1-3, кухню 1-2, коридор 1-4, веранду 1-5, частину погребу під а-1, сарай Г, сарай Д, 1/5 частину сараю В-1, 1/3 частину водо колонки №1, туалет № 2, паркан 3,4. Також розподілено земельну ділянку: ОСОБА_6 виділено 2/3 частини земельної ділянки 241 кв.м., ОСОБА_7 1/3 частину земельної ділянки 121 кв.м., площу двору з усіма будовами та спорудами площею 348 кв.м. залишено в загальному користуванні (а.с.11-12).

Відповідно до договору дарування від 07.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С.А., зареєстрованого в реєстрі за № 423, ОСОБА_6 подарував 2/3 частині домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/3 частині кожній (а.с.14).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2001 року по справі № 2-2735/2001 визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 (а.с.65).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2007 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 (а.с.17-18).

Отже, сторони є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в таких частках: ОСОБА_1 1/6 частина, ОСОБА_2 1/6 частина, ОСОБА_3 1/3 частина, ОСОБА_4 1/3 частина.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 5831/5832/5833/5834-21 по цивільній справі № 205/3669/19 ідеальна частка ОСОБА_1 відповідає реальній частині 1/6 частини домоволодіння, ідеальна частка ОСОБА_2 (1/6 частина домоволодіння) не відповідає реальній частині та складає 2/6 частини домоволодіння, ідеальна частка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом дорівнює 4/6 частини домоволодіння, за фактом 3/6 частини домоволодіння.

Відповідно до вказаного висновку експерта:

- «Частина домоволодіння, а саме приміщення: в житловому будинку А-1 (загальною площею 96,6 кв.м, житловою площею 49,3 кв.м, допоміжною площею - 47,3 кв.м), частина квартири АДРЕСА_1 :

1)житлова прибудова літ А1-1 з приміщеннями:

1-1-житлова кімната, площею 5,2 кв.м;

1-4 -коридор, площею 8,9 кв.м; 1-5-веранда, площею 5,6 кв.м

загальної площі - 19,7 кв.м, житлової 5,2 кв.м, допоміжної площі - 14,5 кв.м;

2)під літ А1-1 частина погребу, площею 10,5 кв.м;

3)а3 частина входу в погріб площею 1,3 кв.м;

4)господарські будівлі та споруди:

-сарай літ Г, площею 7,3 кв.м;

-навіс літ О, площею 7,4 кв.м;

-1/2 частина вбиральні літ С, площею 0,6 кв.м;

-1/6 частина споруд (колонки, огорожі, трубопроводу),

знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_1 , відповідає 1/6 частині зазначеного домоволодіння.»;

- «Відповідно до технічної документації на земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 121-127), площа земельної ділянки, якою користується гр. ОСОБА_1 складає 117 кв.м (кадастровий номер :08:755:0005) та знаходиться в межах земельної ділянки площею 121 кв.м та частини двору загального користування, а саме - 58 кв.м від загальної площі двору 348 кв.м (а.с. 13).

У висновку експертом запропоновано такий варіант виділу частини домоволодіння та частини земельної ділянки, що знаходиться в її фактичному користуванні: співвласнику ОСОБА_1 виділяються наступні будови та споруди:

1)житлова прибудова літ. А1-1 з приміщеннями:

1-1-житлова кімната, площею 5,2 кв.м;

1-4 -коридор, площею 8,9 кв.м; 1-5-веранда, площею 5,6 кв.м

загальної площі - 19,7 кв.м, житлової 5,2 кв.м, допоміжної площі - 14,5 кв.м;

2)під літ А1-1 - погреб;

3)а3 вхід в погріб площею 1,3 кв.м;

4)господарські будівлі та споруди:

- сарай літ Г, площею 7,3 кв.м;

-навіс літ О, площею 7,4 кв.м;

-1/6 частина споруд (колонки, огорожі, трубопроводу),

що знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_1 та відповідають 1/6 частині зазначеного домоволодіння;

відповідно поділу земельних поліпшень (будов та споруд), з урахуванням фактичного користування, співвласнику ОСОБА_1 виділяється земельна ділянка площею 117 кв.м з окремим входом, зображена на плані-схемі № 1.

Згідно з пояснювальною запискою до висновку додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 5831/5832/5833/5834-21, наданою судовим експертом Алістратовою Т.В.:

- відповідно до варіанту поділу пропонується залишити ОСОБА_1 погріб під літ. А1-1 та вхід до нього літ. а3, оскільки фактично погріб розташований під приміщеннями, якими фактично користується ОСОБА_1 , а відповідачу ОСОБА_2 залишити в користуванні вбиральню літ.С.;

- реальна частка ОСОБА_2 (1/3 частини) значно перевищує ідеальну (1/6 частина) також без урахування сараю літ. Ж. Відповідач фактично користується окремим входом (хвіртка №2) поряд з житловим будинком літ. А-1;

- для максимальної ізоляції співвласників та вільного проходу ОСОБА_1 пропонується перенести навіс літ. Н та сарай літ.Ж, оскільки приблизно 2,5 м сараю знаходиться на проході в домоволодіння позивача. Під час судового засідання позивач була не проти зробити це за свій рахунок. Крім того, судом встановлено, що власником сараю літ. Ж є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Місцем для перенесення можливо запропонувати земельну ділянку поряд з сараєм літ. Е, а місцем перенесення навісу літ. Н можливо поряд з літ. Т (душ);

- відповідно до поділу земельних поліпшень (будов, споруд), з урахуванням фактичного користування, співвласнику ОСОБА_1 виділяється земельна ділянка площею 117 кв.м. з окремим входом відповідно до плану-схеми № 1 (зафарбована жовтим кольором), а саме: при вході в домоволодіння ділянки 2,42 м та 1,69 м, зі сторони земельної ділянки фактичного користування співвласників ОСОБА_3 , Володіної ТЮ. 18,78 м, 6.41 м, 2,1 м, 3,0 м та біля вбиральні літ. С та душу Т;

- запропонований варіант виділу в натурі 1/6 частини домоволодіння жодним чином не перешкоджає іншим співвласникам домоволодіння користуватись земельними ділянками та вільно обслуговувати будівлі та споруди, якими вони фактично користуються (а.с.218-219).

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183 ЦК України).

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-12цс13 від 03 квітня 2013 року).

Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дійшли згоди щодо поділу їх часток домоволодіння в позасудовому порядку, позивач звернулася з позовом про виділ їй частини домоволодіння в натурі.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходив з того, що позивачу належить 1/6 частина домоволодіння, яку згідно з висновком експерта можливо виділити в натурі, з чим позивач та співвласники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згодні, та що не порушує прав іншого співвласника ОСОБА_2 , якому належить також 1/6 частина домоволодіння, але який фактично користується 2/6 частинами домоволодіння, оскільки визначальним, як зазначалося вище, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки відповідно до часток співвласників.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та виділення у її власність належну їй 1/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в натурі, яка складається з:

1)житлова прибудова літ. А1-1 з приміщеннями:

1-1-житлова кімната, площею 5,2 кв.м;

1-4 коридор, площею 8,9 кв.м;

1-5-веранда, площею 5,6 кв.м,

загальної площі - 19,7 кв.м, житлової 5,2 кв.м, допоміжної площі - 14,5 кв.м;

2)під літ А1-1 - погреб;

3)а3 вхід в погріб площею 1,3 кв.м;

4)господарські будівлі та споруди:

- сарай літ. Г, площею 7,3 кв.м;

-навіс літ. О, площею 7,4 кв.м;

-1/6 частина споруд (колонки, огорожі, трубопроводу),

що фактично відповідають 1/6 частині зазначеного домоволодіння.

Згідно зі ст. 364 ЦК України в разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно з ч.4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

За змістом ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Враховуючи виділ частини домоволодіння ОСОБА_1 , суд доходить висновку про наявність правових підстав для виділення їй в користування частини земельної ділянки для забезпечення обслуговування домоволодіння та споруд, а також окремого входу до її частини домоволодіння, що відповідатиме 1/6 частині земельної ділянки. Таким чином, вимога щодо виділення ОСОБА_1 в користування земельної ділянки площею 117 кв.м. з окремим входом, що позначена на плані-схемі № 1 до висновку експерта підлягає задоволенню з виділенням земельної ділянки наступним чином: виділити земельну ділянку площею 117 кв.м., яка знаходиться в межах земельної ділянки площею 121 кв.м та частини двору загального користування, а саме - 58 кв.м від загальної площі двору 348 кв.м., на плані-схемі № 1 зафарбована жовтим кольором, а саме: при вході в домоволодіння ділянки 2,42 м та 1,69 м, зі сторони земельної ділянки фактичного користування співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18,78 м, 6.41 м, 2,1 м, 3,0 м та біля вбиральні літ. С та душу Т.

Також враховуючи, що частина сараю літ. Ж, власниками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також навіс літ. Н, яким користується відповідач ОСОБА_2 , розташовані на земельній ділянці, що виділена в користування ОСОБА_1 , проте, такі споруди їй не виділялися, суд дійшов висновку, що, з урахуванням згоди власників сараю Ж, а також згодою позивача здійснити перенесення вказаних побудов за власний рахунок, необхідно зобов`язати ОСОБА_1 здійснити за власний рахунок перенесення сараю літ. Ж на частину земельної ділянки, якою користуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а навіс літ. Н перенести на частину земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати в разі задоволення позову покладаються на відповідача. Однак, враховуючи, що позивач не просить стягнути судові витрати з відповідачів, суд дійшов висновку про покладення судового збору та інших судового збору на ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 88 ЗК України, ст.ст. 183, 356, 358, 364, 377 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 79-81, 89, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі 1/6 частини домоволодіння та виділ частини земельної ділянки в користування задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 у натурі, згідно з висновком експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 5831/5832/5833/5834-21 по цивільній справі № 205/3669/19, а саме:

1)житлову прибудову літ. А1-1 з приміщеннями:

1-1 житлову кімнату, площею 5,2 кв.м;

1-4 коридор, площею 8,9 кв.м;

1-5 веранду, площею 5,6 кв.м;

загальної площі - 19,7 кв.м, житлової 5,2 кв.м, допоміжної площі - 14,5 кв.м;

2)під літ А1-1 погреб;

3)а3 вхід в погріб площею 1,3 кв.м;

4)господарські будівлі та споруди:

- сарай літ. Г, площею 7,3 кв.м;

-навіс літ. О, площею 7,4 кв.м;

-1/6 частину споруд (колонки, огорожі, трубопроводу).

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у користування земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 117 кв.м. з окремим входом, що позначена жовтим кольором на плані-схемі № 1 до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 5831/5832/5833/5834-21 по цивільній справі № 205/3669/19, 59 кв.м. якої знаходиться в межах земельної ділянки площею 121 кв.м та 58 кв.м. в межах двору загального користування площею 348 кв.м., та яка обмежена лініями розподілу: при вході в домоволодіння ділянки 2,42 м та 1,69 м, зі сторони земельної ділянки фактичного користування співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18,78 м, 6,41 м, 2,1 м, 3,0 м та біля вбиральні літ. С та душу Т.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок перенести з виділеної їй у користування земельної ділянки, що позначена жовтим кольором на плані-схемі № 1 до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 5831/5832/5833/5834-21 по цивільній справі № 205/3669/19, сарай літ. Ж на частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок перенести з виділеної їй у користування земельної ділянки, що позначена жовтим кольором на плані-схемі № 1 до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 5831/5832/5833/5834-21 по цивільній справі № 205/3669/19, навіс літ. Н на частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко