Справа № 153/1576/22
Провадження № 22-ц/801/514/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гаврилюк Т. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 рокуСправа № 153/1576/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал";

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.12.2022 року, постановленого у приміщенні того ж суду під головуванням судді Гаврилюка Т.В., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказало, що

13.03.2020 між АТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 було укладено договір анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та кредитування (з правилами) №0, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито банківський рахунок ,видано банківську картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі 50000 грн. і строком користування до 05.04.2022 року. Підписуючи вказаний договір-анкету , відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з правилами та тарифами, які розміщені на сайті www/ukrsibbank.com. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у строк та у розмірі, визначеними умовами договору, а остання, користуючись наданими банком коштами, свої зобов`язання не виконала, кредитні кошти і відсотки за користування ними не сплатила , внаслідок чого станом на 24.06.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 59 342,32 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 46 092,09 грн.; заборгованість за відсотками 13 250,23 грн.

24 червня 2021 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №212, за яким останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором і повідомило відповідача про набуття ним статусу кредитора, однак це повідомлення було проігнороване, а заборгованість відповідачем не погашена.

Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, просило суд стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №0 від 13.03.2020 у розмірі 59 342,32 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 46 092,09 грн.; заборгованість за відсотками 13 250,23 грн., а також стягнути з відповідача 2 481 грн. судового збору.

Рішенням Ямпільського районного суду від 26.12.2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №0 від 13.03.2020 у розмірі 59342,32 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 46092,09 грн.; заборгованість за відсотками 13250,23 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 2481 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а у справі постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вказала, що суд не звернув увагу на те, що позивачем не було сплачено судовий збір у даній цивільній справі, оскільки додане до позовної заяви платіжне доручення № 67710 від 28.07.2022 року свідчить про сплату судового збору по іншій цивільній справі. Відкривши провадження у даній справі без наданого позивачем документа, що підтверджує сплату судового збору, суд порушив вимоги ст. 177 ЦПК України. Суд безпідставно відмовив у задоволенні її клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні, чим порушив її право на захист.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вважає рішення суду законним і обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що позивачем подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі з ціною позову 59 342,32 грн. справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає ,крім його частини про відшкодування судових витрат на користь позивача.

Суд першої інстанції встановив, що 13.03.2020 між АТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 було укладено договір анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та кредитування (з правилами) №0, відповідно до умов якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 50000 грн., із строком користування кредитними коштами до 05.04.2022 року.

Взяті на себе зобов`язання за зазначеним кредитним договором відповідач не виконала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, що станом на 24.06.2021 року складала 59342,32 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 46092,09 грн.; заборгованість за відсотками 13250,23 грн.

24 червня 2021 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №212, за яким останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.

Листом-повідомленням від 24.06.2021 року ОСОБА_1 було повідомлено про вищевказаний договір факторингу, на підставі якого її новим кредитором стало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Досудовою вимогою від 04.07.2021 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зобов`язало ОСОБА_1 протягом семи днів погасити наявну у неї заборгованість за кредитним договором №0 від 13.03.2020 року у розмірі 59342,32 грн. Дані про отримання ОСОБА_1 вищевказаного листа - повідомлення і досудової вимоги в матеріалах справи відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги по суті , суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли спірні правовідносини з договору банківського рахунку з кредитуванням, за якими позивач зобов`язався надати та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а остання зобов`язавшись повернути кредит та проценти за користування ним ,у встановлений договором строк свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та відсотків не виконала, а тому вказана заборгованість у розмірі 59 342,32 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 46 092,09 грн. заборгованість за відсотками 13 250,23 грн підлягають стягненню за на користь позивача.

Суд першої інстанції в цій частині вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні її клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні і розглянув справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, чим порушив її право на захист, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у спрощеному позовному провадженні розглядаються, зокрема, малозначні справи.

Згідно із п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього кодексу малозначними справами, зокрема, є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ч.3 ст.274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 277 ЦПК України)

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову у даній справі становить 59 342,32 грн., що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказана цивільна справа є незначної складності, а отже, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із ч. ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1)залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідно до ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Заперечуючи проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні та заявляючи клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні, ОСОБА_1 не навела суду обгрунтованих аргументів необхідності здійснення розгляду даної справи саме в загальному позовному провадженні з викликом сторін, не надала відзиву на позовну заяву та доказів, що спростовували б наявність у неї заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Відмовляючи ухвалою суду від 26.12.2022 року у задоволенні клопотання відповідачки про розгляд справи у загальному провадженні, суд виходив із того, що ч.3 ст.83 ЦПК України накладає на відповідача обов`язок подати докази у визначений час і спосіб , а у випадку неможливості їх подання з об`єктивних причин ч. 4 цієї статті зобов`язує письмово повідомити про це суд і зазначити докази, які не може бути надано ,а також докази, що підтверджують вчинення стороною всіх дій, ,спрямованих на їх отримання.

Врахувавши те, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача грошової суми, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, а також те, що позивач не дотримала вимог ч.ч.3,4 ст.83 ЦПК щодо доказів, суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що позов підлягав залишенню без руху через ненадання позивачем до даного позову доказу сплати судового збору ,здійсненого саме у цій цивільній справі ,хоча і заслуговують на увагу, однак не є підставою для скасування ухваленого рішення по суті позовних вимог і відмови у задоволенні позову, оскільки підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення згідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є порушення судом норм процесуального права, передбачені частиною 3 вказаної статті , до яких несплата позивачем судового збору не відноситься .

Інші порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно суд апеляційної інстанції у цій частині залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд по суті позову ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, ненадання позивачем і відсутність у справі достовірних доказів сплати позивачем судового збору є підставою для скасування оскаржуваного рішення лише в частині відшкодування позивачу з відповідача судового збору у розмірі 2481 грн, який у такому випадку у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.12.2022 року в частині судового збору скасувати, залишивши в іншій частині рішення суду без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 2481 грн. судового збору .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді С.К. Медвецький

В.В. Оніщук