УХВАЛА

20 квітня 2023 року м. Шаргород

Справа №127/23873/22

Провадження №2/152/161/23

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду заяву про самовідвід судді Славінської Наталії Леонтіївни у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

21.10.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2022 року означену позовну заяву передано для розгляду по підсудності до Жмеринського міськрайонного суду (а.с.47-49).

На підставі ухвали судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання, встановлено відповідачам строк на подання відзиву (а.с.55).

Відповідно до ухвал суддів Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.03.2023 року, від 05.04.2023 року, від 06.04.2023 року задоволено самовідводи суддів (а.с.166, 173, 178).

07.04.2023 року на підставі розпорядження голови Жмеринського міськрайонного суду «Про передачу цивільної справи до іншого суду» цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити дії передана по підсудності для розгляду до Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.187).

10.04.2023 року означена цивільна справа Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області надіслана до Шаргородського районного суду Вінницької області та отримана в суді 17.04.2023 року (а.с.188).

17.04.2023 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями та визначено головуючого у справі суддю Роздорожну А.Г. (а.с.189).

18.04.2023 року, тобто до вирішення суддею питання про прийняття цивільної справи до провадження, до Шаргородського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Роздорожної А.Г. (а.с.190-200).

Ухвалою суду від 19.04.2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано до канцелярії Шаргородського районного суду для визначення у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України, судді для розгляду питання про відвід головуючого у справі судді, оскільки суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу (а.с.201).

Ухвалою суду від 20.04.2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Роздорожної А.Г. (а.с.204-206).

Відповідно до протоколу здійсненого повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2023 року, означену цивільну справу передано у провадження судді Шаргородського районного суду Вінницької області Славінської Н.Л. (а.с.209).

20.04.2023 року суддя Шаргородського районного суду Славінська Н.Л. подала заяву про самовідвід (а.с.210).

Мотивуючи заяву про самовідвід, суддя Славінська Н.Л. підставами для самовідводу зазначає наступне.

Так, нею як головуючим суддею у справі №130/2357/22 та у справі №130/928/22 ухвалами від 19.04.2023 року задоволено заяви ОСОБА_1 про відвід судді Славінської Н.Л. на підставі п.5 ст.36 ЦПК України, з мотивів того, що у позивача через відомі обставини того, що суддя Шаргородського районного суду Роздорожна А.Г., яка до цього тривалий час працювала помічником судді Жмеринського міськрайонного суду, щодо якого 06.03.2023 року суддею Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришеною Р.М. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Жмеринського міськрайонного суду та зобов`язання вчинити дії, може мати вплив на суддю Славінську Н.Л. з метою відстоювання інтересів суддів Жмеринського міськрайонного суду через свої професійні зв`язки з ними у минулому, у зв`язку із чим ці обставини свідчать про те, що у позивача ОСОБА_1 виникли, а у інших учасників справи можуть виникнути об`єктивні побоювання щодо безсторонності судді, а також суб`єктивні сумніви щодо наявності у судді стійких особистих переконань у означеній справі.

Таким чином, в ухвалах від 19.04.2023 року у справах №№130/2357/22 та 130/928/22, які набрали законної сили, суддею вже висловлена думка щодо обставин виникнення у ОСОБА_1 та можливого виникнення у інших учасників справи об`єктивних побоювань щодо її безсторонності, а також суб`єктивних сумнівів як у позивача, так і у відповідачів щодо наявності у судді стійких особистих переконань у справах за позовами ОСОБА_1 .

Вказана вище обставина може викликати суб`єктивні сумніви як у позивача, так і у відповідачів у її неупередженості та об`єктивності як головуючого у означеній справі судді.

Сумніви, що можуть виникнути у сторін у означеній справі щодо її неупередженості та об`єктивності, є підставою для заявлення самовідводу судді, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.7, 8, 9 ст.40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно… Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частиною 13 ст.7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так як учасники справи не викликалися для вирішення питання про самовідвід судді і розгляд заяви про самовідвід судді здійснюється у письмовому провадженні, то фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про самовідвід судді, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч.1 ст.39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України).

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

У ряді рішень Європейський суду з прав людини намагається більш широко підходити до вирішення питання щодо впливу «досудової» діяльності судді на рівень безсторонності суду.

Так, на питання неупередженості суду звертає увагу Європейський суд з прав людини і у рішенні від 10 грудня 2009 року в справі «Мироненко і Мартенко проти України», в якому було констатовано порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п.п.66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Таким чином, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивного, який полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивного, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Зі змісту ст.6 Конвенції вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватися. Під сумнівом довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п.118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п.93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «П`єрсак проти Бельгії», п.30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п.69).

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Так, суддею Славінською Н.Л. як головуючим суддею у справі №130/2357/22 та у справі №130/928/22 ухвалами від 19.04.2023 року задоволено заяви ОСОБА_1 про відвід на підставі п.5 ст.36 ЦПК України (а.с.214-221), з мотивів того, що у позивача через обставини того, що суддя Шаргородського районного суду Роздорожна А.Г., яка до цього тривалий час працювала помічником судді Жмеринського міськрайонного суду, щодо якого 06.03.2023 року суддею Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришеною Р.М. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Жмеринського міськрайонного суду та зобов`язання вчинити дії (а.с.211-213), може мати вплив на суддю ОСОБА_2 з метою відстоювання інтересів суддів Жмеринського міськрайонного суду через свої професійні зв`язки з ними у минулому, у зв`язку із чим ці обставини свідчать про те, що у позивача ОСОБА_1 виникли, а у інших учасників справи можуть виникнути об`єктивні побоювання щодо безсторонності судді, а також суб`єктивні сумніви щодо наявності у судді стійких особистих переконань у означеній справі.

Таким чином, в ухвалах від 19.04.2023 року у справах №№130/2357/22 та 130/928/22 (а.с.214-221), які набрали законної сили, суддею Славінською Н.Л. висловлена думка щодо обставин виникнення у ОСОБА_1 та можливого виникнення у інших учасників справи об`єктивних побоювань щодо її безсторонності, а також суб`єктивних сумнівів як у позивача, так і у відповідачів щодо наявності у судді стійких особистих переконань у справах за позовами ОСОБА_1 .

Вказана вище обставина може викликати суб`єктивні сумніви як у позивача, так і у відповідачів у неупередженості та об`єктивності судді.

Сумніви, що можуть виникнути у сторін у означеній справі щодо неупередженості та об`єктивності судді, є підставою для заявлення самовідводу судді, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч.1 ст.40 ЦПК України).

Відтак, суд вважає, що заява судді Славінської Н.Л. про самовідвід належно вмотивована та підлягає задоволенню, оскільки наведені у заяві обставини свідчать про те, що в позивача виникли, а в інших учасників справи можуть виникнути об`єктивні побоювання щодо безсторонності судді, а також суб`єктивні сумніви щодо наявності у судді стійких особистих переконань у означеній справі, тоді як, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді.

При цьому, у зв`язку із задоволенням заяви судді про самовідвід права учасників справи не порушуються.

Відповідно до вимог частини 1 ст.41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

У зв`язку із чим, після вирішення заяви про самовідвід судді справу слід передати до канцелярії суду для здійснення повторного авторозподілу між суддями.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 7, 36, 39, 40, 41, 258, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву судді Славінської Наталії Леонтіївни про самовідвід задовольнити та відвести суддю Славінську Н.Л. від участі в розгляді цивільної справи №127/23873/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити дії.

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити дії до канцелярії Шаргородського районного суду для визначення складу суду, відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 20.04.2023 року.

Суддя: