Справа № 369/3869/20
Провадження №2-с/369/40/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Соловюк В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката Овчаренка Ігоря Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Комунального підприємства «Святопетрівське» Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року адвокат Овчаренко І.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, в якій просить суд скасувати судовий наказ по справі № 369/3869/20 від 24 квітня 22020 року.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 24.04.2020 суддею Кєво-Святошинського районного суду Київської області видано судовий наказ, згідно з яким наказано стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Святопетрівське» Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, суму заборгованості за за житлово-комунальні послуги у розмірі 5810,77 грн. 77 коп. та судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу у розмірі 210 грн. 20 коп.

Копію даного судового наказу боржник не отримувала, про його існування їй стало відомо 01 липня 2023 року після ознайомлення представником боржника на сайті судової влади. З повним текстом наказу та матеріалами цивільної справи представник боржника ознайомився 07 липня 2023 року в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області.

11.07.2023 на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява адвоката Овчаренка І.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу. Свою заяву обґрунтовує тим, що 26.03.2020 стягувачем подано заяву до суду про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги. Дана заява була вмотивована тим, що боржник є власником квартири АДРЕСА_1 та має укладений із стягувачем договір від 01.03.2010 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Однак, з 08.09.2015 власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №1105 від 08.09.2015 є ОСОБА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою від 09.06.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Враховуючи викладене просив суд скасувати судовий наказ, виданий відносно ОСОБА_1 за заявою Комунального підприємства «Святопетрівське» Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в справі №369/3869/21 від 24.04.2020 та стягнути зі стягувача витрати по оплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Суддя, дослідивши матеріали справи та заяву про скасування судового наказу приходить до наступних висновків.

Зі змісту роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав №14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на те, що представнику боржника про існування наказу стало відомо 01.07.2023 та 07.07.2023 останній був з ним ознайомлений в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області, враховуючи положення ст. 170 ЦПК України прихожу до висновку, що строк звернення до суду з заявою про скасування судового наказу є пропущений з поважних причин, відтак підлягає поновленню.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оцінивши дослідженні письмові докази, суддя вважає пред`явлену заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню в частині скасування судового наказу, оскільки спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення для розгляду справи, між сторонами існує спір про право і такі вимоги можуть бути розглянуті виключно у позовному провадженні.

Вимоги заявника, про стягнення на його користь судових витрат на правничу задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

За змістом положень ч.ч. 1, 4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

Суддя звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Указаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суддя зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі та за правилами наказного провадження стягувач у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. Оскільки у силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

При цьому суддя наголошує, що ч.2 ст.164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на викладене, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються.

У стягненні судового збору, сплаченого боржником при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Враховуючи системне тлумачення норм, що регулюють порядок стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи, суд не вбачає правових підстав для стягнення заявлених адвокатом Овчаренком І. С., який діє в інтересах ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу та витрат по сплаті судового збору, оскільки, відшкодування таких витрат, здійснюється у позовному провадженні, у справах наказного провадження такий вид судових витрат не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. 171 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Овчаренка Ігоря Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити частково.

Поновити адвокату Овчаренку І. С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на подання заяви про скасування судового наказу у справі № 369/3869/20 від 24.04.2020.

Судовий наказ у справі № 369/3869/20, провадження №2-н/369/318/20 від 24.04.2020, який виданий суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області за заявою Комунального підприємства «Святопетрівське» Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги- скасувати.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити Комунальному підприємству «Святопетрівське» Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області його право на звернення з тими самими вимогами до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині розподілу судових витрат, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали виготовлено 18 липня 2023 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ