Справа № 496/5217/21
Провадження № 2/496/256/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Касьяненко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі бажано 2500 грн., але не менше 1/2 прожиткового мінімуму, щомісячно, до закінчення дитиною навчання, судові витрати покласти на відповідача по справі.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 17.07.1999 року між сторонами було укладено шлюб. В період шлюбу народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 05.04.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 . З 05.10.2021 року дитина навчається на денному відділенні Одеського національного морського університету, строк закінчення навчання 31.12.2022 року. У ОСОБА_3 на даний час дуже обмежені можливості у заробітку у зв`язку з навчанням. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Позивачці достовірно відомо, що відповідач працює, має постійний дохід, тому в змозі виплачувати аліменти. Також, він сплачував аліменти на утримання доньки, поки вона навчалася в університеті на бакалавра. Позивач вважає такий розмір аліментів обґрунтованим, адже ціни на товари першої потреби, одяг, взуття та харчування значно зросли, в неї немає реальної можливості забезпечувати себе та дитину всім необхідним. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

23.02.2022 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначив, що належним позивачем по справі є саме повнолітня донька - ОСОБА_3 , оскільки вона наділена повною цивільною та процесуальною дієздатністю для самостійного звернення до суду з таким позовом. Донька не зверталася до відповідача з проханням надати їй фінансову допомогу. До позовної заяви не додано довіреність ОСОБА_3 , якою вона уповноважує позивача звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач вважає, що позивач діє для задоволення власних інтересів, а не інтересів доньки. Інакше остання могла би звернутися до батька за підтримкою у позасудовий спосіб.

Так, ОСОБА_3 проживає окремо від позивача в м. Одеса, що підтверджується копіями рецептів на придбання лікарських засобів, виписаних лікарями 25.10.2021 року - 27.10.2021 року на ім`я ОСОБА_3 , адреса якої вказана: АДРЕСА_1 , що ніяк не збігається з адресою її матері - АДРЕСА_2 . Рецепти лікарів є документами суворої звітності, а тому записана в них лікарем інформація є достовірною. ОСОБА_3 зверталася за медичною допомогою до лікарів в м. Одеса, на її ім`я виписувались рецепти для отримання лікарських засобів у відповідних організаціях, які також знаходяться в АДРЕСА_3 , а отже це спростовує доводи позивачки та довідку сільської ради, що донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Інформацією з соціальних мереж ОСОБА_3 - «Телеграм» та «Інстаграм» також підтверджується, що вона не проживає з матір`ю, оскільки останні місця її відвідування: Санжейка (Одеська область), м. Київ, м. Стамбул (Туреччина). ОСОБА_3 , як особа, що має право на отримання фінансової допомоги від своїх батьків, не зверталася до суду з самостійним позовом про стягнення аліментів на своє утримання. Позивачкою не обґрунтовано, чому відповідач має сплачувати аліменти саме на її користь та чому конкретно у такому розмірі.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 08.11.2021 року по справі № 496/5190/21 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення половини вартості контракту за навчання доньки - 14835 грн. Зі змісту ухвали вбачається, що позивачкою не зазначено які її права є порушеними або оспорюваними. Таким чином, ОСОБА_1 не підтверджено порушення її права, а викладені у позовній заяві вимоги не узгоджуються з нормами матеріального і процесуального права.

02.12.2022 року представник відповідача - ОСОБА_4 надала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому пояснила, що відповідно до адвокатського запиту, який було направлено до Одеського національного морського університету, отримано довідку № К/1096 від 13.10.2022 року, згідно з якою ОСОБА_3 була зарахована до складу студентів 1 курсу денної форми навчання ННІМБ РВО «Магістр» за спеціальністю «Транспортні технології» Одеського національного морського університету за кошти фізичних/юридичних осіб, згідно наказу від 29.09.2020 року № 294-вк/дфн. Загальна вартість навчання за договором від 26.10.2021 року за № 803-1-66-21 становить 29670 грн.: за перший рік - 20900 грн., за другий рік - 8770 грн. Термін навчання закінчується 30.12.2022 року. Згідно довідки № К/1112 від 19.10.2022 року, ОСОБА_3 повністю особисто сплатила за навчання на умовах контракту від 26.10.2021 року № 803-1-66-21 загальну суму - 29670 грн. Оплата проводилася пропорційними платежами.

Відповідно до адвокатського запиту, який було направлено ТОВ «Столес Лоджистік», було отримано довідку № СТ00-000008 від 21.11.2022 року, згідно з якою ОСОБА_3 працює у вказаній установі з 01.02.2021 року. Станом на дату подання позову - 04.11.2021 року по дату надання відповіді на запит - 21.11.2022 року, ОСОБА_3 займає посаду - логіст у ТОВ «Столес Лоджистік». На повторний адвокатський запит, стосовно загального розміру заробітної плати останньої у вказаній установі за період з 04.11.2021 року по день отримання запиту, відповіді не вдалося отримати, враховуючи, що працівники ТОВ «Столес Лоджистік» неодноразово ухиляються від надання інформації по запиту, посилаючись на те, що вони працюють дистанційно і змоги надати відомості стосовно заробітної плати ОСОБА_3 у них немає. Оскільки ОСОБА_3 працевлаштована та має особистий дохід, вона не зверталася до відповідача з проханням надати їй фінансову підтримку. З огляду на це, відповідач вважає, що позивач діє для задоволення власних інтересів, а не інтересів дитини.

Інформацією з соціальних мереж ОСОБА_3 , а саме «Інстаграм», підтверджується, що вона не проживає з матір`ю, оскільки останніми її місцями відвідування були: 29.03.2022 року - Варшава (Польша), ІНФОРМАЦІЯ_2 - Барселона (Іспанія), 08.09.2022 року - Париж (Франція), 18.10.2022 року - Велика Британія.

Відповідач не ухиляється від свого обов`язку щодо утримання спільної з позивачкою доньки, але на даний час він не працює та по мірі можливості допомагає у її вихованні та утриманні. Відповідач на своєму утриманні має батьків пенсіонерів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьки є непрацездатними, отримують пенсію, більшу частину з якої витрачають на придбання продуктів харчування, ліків і оплату комунальних послуг, коштів, необхідних для забезпечення їх життєдіяльності не вистачає, тому зважаючи на скрутне матеріальне становище, вони потребують фінансової допомоги від сина (відповідача). Доказів того, що відповідач має змогу надавати допомогу на утримання доньки, позивач не надала та таких не здобуто в ході судового розгляду.

Враховуючи зазначене та відсутність доказів щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки, знаходження на його утриманні батьків, а також те, що ОСОБА_3 працевлаштована та не зверталася до батька за допомогою, позовні вимоги є недоведеними, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

20.01.2023 року представник відповідача - ОСОБА_4 надала до суду письмові пояснення, в яких додатково зазначила, що на повторний адвокатський запит, 05.12.2022 року було отримано довідку № СТ00-000009 від 29.11.2022 року, у якій зазначено, що ОСОБА_3 працює у ТОВ «Столес Лоджистік» з 01.12.2021 року, займає посаду логіст, загальний дохід за період з 04.11.2021 року по 22.11.2022 року склав 10197,11 грн.

Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3 , батьками є - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис - 11.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року по справі № 496/4002/16-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Відповідно до довідки Августівського старостинського округу Одеського району Одеської області № 1308/02-13 від 22.10.2021 року, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходиться на її утриманні.

Між ОСОБА_3 та Одеським національним морським університетом було укладено договір № 803-1-66-21 від 05.10.2021 року про навчання у вказаній установі. Заклад взяв на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на 1 курс, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти, за освітньою програмою - фрахтування та морське агентування, за спеціальністю - транспортні технології, для здобуття ступеня вищої освіти - магістр. Освітня програма є акредитованою, строком до 01.07.2024 року. Фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб.

Між ОСОБА_3 та Одеським національним морським університетом було укладено договір № 803-1-66-21 від 05.10.2021 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців. Відповідно до умов договору, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 29670 грн.

Згідно довідки Одеського національного морського університету Навчально-наукового інституту морського бізнесу № 481 від 11.10.2021 року, ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання, освітнього ступеню магістр, спеціальності «транспортні технології» ОНМУ ННІ морського бізнесу 1 курсу 4 групи. Займається за контрактом. Стипендію не отримує. Строк закінчення навчання 31.12.2022 року.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 22.10.2021 року, ОСОБА_1 були сплачені грошові кошти у розмірі 2500 грн. на рахунок Одеського національного морського університету, призначення платежу - за навчання, денна, 27501 ТТ, курс 5 (1), ІПН , ОСОБА_3

ОСОБА_3 були сплачені грошові кошти у сумі 2500 грн. на рахунок Одеського національного морського університету, призначення платежу - за навчання, форма навчання - денна, курс - 1 (5), спеціальність - 275.01 ТТ, № договору - 803-1-66-21, ІПН , що підтверджується відповідною квитанцією.

Згідно товарного чеку від 31.05.2021 року, абонемент на 6 місяців у фітнес-клуб «Фреш Вумен» коштує 3000 грн.

ОСОБА_3 були виписані рецепти у ПП «Лідер-Марін» № 3 від 25.10.2021 року, ТОВ «Канон здоров`я» CompliМed №1 та №2 від 27.10.2021 року, щодо необхідного лікування. Адресою проживання ОСОБА_3 зазначено: АДРЕСА_1 .

Відповідно до чеку № 6347 ТОВ «АВ Фармація» Аптека № 19, 27.10.2021 року були сплачені грошові кошти на суму 328,70 грн. за придбання ліків.

28.10.2021 року у магазині «Сільпо-Фуд» були сплачені грошові кошти на суму 135 грн. за придбання продуктів.

Вартість проїзду на маршруті № 15 «с. Набережне - Одеса АС «Новий ринок» у режимі руху - маршрутне таксі становить 14 грн.

ОСОБА_1 були сплачені грошові кошти у розмірі 2769 грн. за комунальні послуги у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , за січень 2021 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 478 від 24.02.2021 року та відповідним рахунком.

Відповідно до довідки Одеського національного морського університету № К/1096 від 13.10.2022 року, ОСОБА_3 була зарахована до складу студентів 1 курсу денної форми навчання ННІМБ РВО «Магістр» за спеціальністю 275 «Транспортні технології» Одеського національного морського університету за кошти фізичних/юридичних осіб, згідно наказу від 29.09.2020 року № 294-вк/дфн. Згідно договору від 26.10.2021 року № 803-1-66-21 вартість навчання за перший рік складає 20900 грн., за другий рік 8770 грн. Загальна вартість навчання становить 29670 грн. Термін закінчення навчання рівня «Магістр» 30.12.2022 року.

З довідки Одеського національного морського університету № К/1112 від 19.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_3 повністю сплатила за навчання на умовах контракту від 26.10.2021 року №803-1-66-21 в загальній сумі 29670 грн. Оплата проводилася пропорційними платежами щомісяця без затримок.

ОСОБА_3 працює у ТОВ «Столес Лоджистік» з 01.02.2021 року. Станом на 04.11.2021 року займала посаду - логіст. Її дохід станом на 04.11.2021 року склав 2350 грн., що підтверджується довідкою № СТ00-000008 від 21.11.2022 року.

Відповідно до довідки ТОВ «Столес Лоджистік» № СТ00-000009 від 29.11.2022 року, ОСОБА_3 працює у вказаній установі з 01.02.2021 року на посаді логіста. Загальний її дохід за період з 04.11.2021 року по 22.11.2022 року склав 10197,11 грн.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Київським відділом РАЦС м. Одеси.

Батьки відповідача - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є пенсіонерами за віком, що підтверджується пенсійними посвідченнями № НОМЕР_2 , виданим 24.03.2021 року та № НОМЕР_3 , виданим 04.06.2014 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

У п. 20 постанови Пленуму від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199 - 200, Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, тощо.

Для можливості визначення необхідного розміру матеріальної допомоги дитині, суду необхідно встановити розмір понесених нею або позивачем витрат на навчання.

В позовній заяві позивач стверджує, що у ОСОБА_3 на даний час дуже обмежені можливості у заробітку, оскільки вона навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі.

Однак, як було встановлено судом, ОСОБА_3 працевлаштована та отримує заробітну плату, тому твердження позивача про обмеження у доньки можливостей отримувати дохід, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, суду надано, зокрема, квитанції про придбання ліків, продуктів харчування, рецепти лікарів, чек щодо придбання абонементу в фітнес-клуб.

Разом з цим, суд не приймає до уваги надані докази, оскільки вони не містять в собі інформації щодо предмета позову, адже не є витратами, які пов`язані саме з навчанням ОСОБА_3 у навчальному закладі.

Крім того, у товарному чеку щодо придбання абонементу у фітнес-клубі, чеку № 6347 ТОВ «АВ Фармація» Аптека № 19 щодо придбання ліків, чеку з магазина «Сільпо-Фуд» відсутня інформація про покупця, тому суд позбавлений можливості перевірити, що дійсно ОСОБА_3 або позивачем були понесені такі витрати.

Надані відомості щодо вартості проїзду на маршруті № 15 «с. Набережне - Одеса АС «Новий ринок» суд також не приймає до уваги, оскільки не підтверджено, що позивачем або ОСОБА_3 були понесені витрати на проїзд останньої до навчального закладу та що саме за вказаним маршрутом вона їздила на навчання.

Також, позивачем надано суду квитанцію про сплату комунальних платежів за місцем свого мешкання, однак надана квитанція не є підставою для стягнення з відповідача грошових коштів, адже такі витрати не пов`язані з навчанням доньки у навчальному закладі.

В матеріалах справи міститься довідка № К/1112 від 19.10.2022 року, в якій зазначено, що ОСОБА_3 повністю сплатила вартість навчання у сумі 29670 грн. Відомості про те, що саме позивачем були сплачені грошові кошти за весь період навчання доньки в навчальному закладі, відсутні.

Крім того, у суду наявні відомості щодо працевлаштування та отримання заробітної плати ОСОБА_3 в період навчання.

Відтак, позивач не довела існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі ст. 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком, не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у них потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників, тощо), у зв`язку із чим у позові має бути відмовлено. (Аналогічний висновок викладений у постанові від 20.05.2017 року Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 635/1139/17, провадження № 61-350св17).

Звертаючись з позовом, позивач стверджувала, що у зв`язку з навчанням спільна з відповідачем донька потребує матеріальної допомоги, яку її батько (відповідач) має можливість надавати, оскільки він працює та має постійний дохід.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом дитини, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою - можливістю відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Слід зазначити, що лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, сама по собі не може бути достатньою підставою для задоволення позову. На відміну від аліментів на утримання неповнолітньої дитини, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи мають батьки можливість надання такого утримання.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження офіційного працевлаштування відповідача та отримання ним стабільного доходу. Будь-яких доказів того, що відповідач спроможний надавати допомогу повнолітній доньці, позивач також не надала, таким чином позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях, що є порушенням відповідно до ст. 81 ЦПК України.

В свою чергу, відповідачем надано суду документи, з яких вбачається, що його батьки є пенсіонерами за віком, тому потребують матеріальної допомоги.

Тому, позивачем не доведено існування підстав для задоволення позовних вимог, передбачених ст. 199 СК України, а саме, наявність можливості у батька надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, адже в матеріалах справи є рецепти лікарів ТОВ «Канон здоров`я» CompliМed, де адресою проживання ОСОБА_3 вказано: АДРЕСА_1 , що не збігається з адресою проживання позивачки.

Крім того, в силу вимог ст. 199 СК України, ОСОБА_3 має право на звернення до суду з даним позовом особисто, враховуючи, що вона є повнолітньої та дієздатною.

Згідно вимог ст. 199 СК України, обов`язковими умовами присудження аліментів на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання, є ухилення одного з батьків надавати матеріальну допомогу та потреба в матеріальній допомозі.

ОСОБА_2 у відзив зазначив, що не ухиляється від свого обов`язку щодо утримання спільної з позивачкою доньки, але на даний час він не працює та по мірі можливості допомагає у її вихованні та утриманні.

Позивач, зі свого боку, не надала доказів на підтвердження того, що відповідач ухиляється від надання грошових коштів для задоволення особистих потреб повнолітньої доньки. Також позивач не надала доказів на підтвердження того, що донька потребує матеріальної допомоги саме у зв`язку з навчанням, зокрема, враховуючи її працевлаштування та отримання заробітної плати.

Надані відповідачем фотознімки з соціальної мережі «Інстаграм», на яких зображена начеб-то його донька - ОСОБА_3 суд не приймає до уваги, адже зображена на них особа судом не встановлена.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд, відповідно до ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у задоволенні позову відмовлено, за таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідності до статті 141 ЦПК України, судові витрати, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 13, 77, 78, 80, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 274-279 ЦПК України, ст.ст.182, 198-200 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне текст судового рішення складено 18.04.2023 року.

Суддя М.Л. Пасечник