Справа № 524/6980/22
Провадження №2/524/641/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Коршак Н.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини

УСТАНОВИВ:

05.12.2022 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_4 коштів на утримання дитини. Позов обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає з нею. Відповідач допомогу на утримання сина не надає, тому вона вимушена звернутись до суду із відповідним позовом. Позивач просила суд стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 7 000 грн 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання до суду позову.

Ухвалою судді від 31.01.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

14.02.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 30-33)..

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000 грн 00 коп. Позивач у судовому засіданні пояснила, що відповідач утримував родину на доходи, які отримував від діяльності по виконанню робіт, пов`язаних з підготовкою до продажу на українському ринку автомобілів з-за кордону. Роботи по «перепрошивці» цих автомобілів відповідач і досі виконує у двох гаражних приміщеннях, які заходяться в тому ж районі, де проживала родина. ОСОБА_1 вважала, що довідку про працевлаштування відповідач спеціально «здобув» після пред`явлення позову, щоб сплачувати аліменти на сина у меншому розмірі. Позивач зазначала, що комунальні послуги за квартиру сплачує вона сама, тому аргументи відповідача у відзиві не відповідають дійсності.

Відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на утримання сина аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн 00 коп. щомісячно. У відзиві на позов відповідач зазначав, зокрема, що ОСОБА_1 з їх спільним сином проживає у квартирі, яка належить йому на праві власності; допомогу на утримання сина він надає, але не на постійній основі, оскільки офіційно працевлаштований на роботу тільки з 03.02.2023 року; розмір його заробітної плати складає 7 000 грн 00 коп., тому сплачувати аліменти у тому розмірі, про який просить позивач він не має можливості.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав аргументи та позицію свого довірителя. Представник пропонував аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн 00 коп. на місяць.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, установив такі фактичні обставини справи:

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_6 перебували у шлюбних відносинах з 27.11.2015 року. Проживають окремо. Квартира, де зараз проживає позивач з сином, придбана сторонами у шлюбі.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 28.03.2023 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 52).

Сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Син сторін проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного:

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини,

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ч. 3 ст. 181 цього статті 180 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч. 1 ст. 183 статті 180 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 80 статті 180 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі.

Відповідно до вимог ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу.

Відповідач не є інвалідом, працездатний, утримання малолітньої дитини є абсолютним обов`язком її батьків.

Абз. 3 ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища позивача, малолітньої дитини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд враховує наступне:

Відповідач тривалий час не був працевлаштований офіційно, при цьому він утримував родину на належному рівні у шлюбі народилася дитина, родина придбала власне житло та автомобіль.

Позивач в цей час не працювала. Її аргументи про те, що родину утримував відповідач на доходи від діяльності, пов`язаної з підготовкою автомобілів з-за кордону для продажу на українському ринку, не були спростовані у судовому засіданні. На роботу відповідач працевлаштувався після пред`явлення позову до суду.

Позивач не просто стверджує, що відповідач продовжує займатися звичною діяльністю, але й зазначає, де відбувається така діяльність.

Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2 833 грн 00 коп.

Середня заробітна плата по Кременчуцькому району становить 14 458 грн 00 коп.; аліменти у розмірі 1/4 частки, які стягуються з батьків, що не мають офіційного місця роботи або постійний доходів, складає 3 588 грн 00 коп.

Як було зазначено, відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, інших дітей або інших осіб на утриманні не має.

Підстав для стягнення аліментів у сумі, яку заявила позивач, суд не встановив, проте й запропонована відповідачем сума у 2 000 грн 00 коп. не у повній мірі може забезпечити утримання і розвиток сина сторін.

Суд визначає розмір аліментів у 3 500 грн 00 коп. на місяць.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Тому, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп.

Стаття 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач просила стягнути на її користь витрати на правничу допомогу на суму 10 000 грн 00 коп.

Позивач надала суду: квитанцію № б/н від 01.03.2023 року на суму 10 000 грн 00 коп. (а.с. 49), договір про надання правничої допомоги та представництво інтересів у судах України від 01.03.2023 року (а.с. 47), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 48).

Згідно ст. 4 договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів у судах України від 01.03.2023 року клієнт сплачує адвокату фіксовану суму гонорару у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Відповідач проти стягнення витрат на правничу допомогу заперечував у відзиві на позов.

Розглянута справа не є складною, не потребувала від правника значних зусиль та часу. Розумним та співмірним розміром компенсації понесених витрат на правничу допомогу суд вважає 3 500 грн 00 коп.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 264, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Керуючись викладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти (аліменти) на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 500 грн 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

Платіжні реквізити для сплати судового збору

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0026001

Код класифікації доходів бюджету 22030106

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчук.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 15.04.2023 року.

Суддя Ж.О. Кривич