ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3733/23 Справа № 194/1271/22 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В.О Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що відповідач є батьком їх повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому виповнилося 18 років, та який на даний час продовжує навчання на ІІІ курсі у ДВНЗ «Дніпровський коледж залізничного транспорту та транспортної інфраструктури», на денній формі навчання та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Витрати, пов`язані з навчанням, оплатою харчування, придбання одягу, проїзд до міста навчання та у зворотньому напрямку, поповнення мобільного інтернету для участі у лекціях онлайн несе вона. Зазначає, що відповідач отримує щомісяця середній дохід 20758,48 грн., але добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає.

Враховуючи викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь на утримання ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час його навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2023 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто щомісяця з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , у зв`язку з продовженням ним навчання, починаючи з 25 жовтня 2022 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, який працює та отримує заробітну плату, може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який у зв`язку з навчанням потребує цієї допомоги. Врахувавши матеріальне становище позивачки, відповідача, суд вважав, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина, який продовжує навчання, має становити 1/6 частку одержуваних відповідачем доходів щомісячно до закінчення ним навчання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути аліменти у розмірі 1/10 частки його заробітку (доходу).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь його сина, не звернув уваги на те, що навчання здійснюється в дистанційному режимі. Також, апелянт вказує, що з нього стягуються аліменти на користь другої дружини на утримання дітей у розмірі 1/3 частина всіх видів його заробітку (доходу). Крім того, апелянт вказує, що надає допомогу батьку, який є пенсіонером та потребує його утримання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2023 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду змінити, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки ДВНЗ «Дніпровський коледж залізничного транспорту та транспортної інфраструктури» від 14 вересня 2022 року, ОСОБА_3 навчається на 3 курсі ДВНЗ «Дніпровський коледж залізничного транспорту та транспортної інфраструктури», денної форми навчання, закінчення навчання 30 червня 2024 року.

Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача.

Встановлено, що відповідач має двох дітей від іншого шлюбу: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно судового наказу, виданого 31 жовтня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини доходів платника аліментів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до довідки ВСП «ШУ Дніпровське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» від 07 листопада 2022 року, ОСОБА_1 за період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року нараховано дохід у сумі 327579,91 грн., з якого сплачені аліменти на користь ОСОБА_5 у сумі 82582,47 грн..

Згідно довідки ВСП «ШУ Дніпровське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» від 07 листопада 2022 року, ОСОБА_1 за період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року нараховано дохід у сумі 327579,91 грн., з якого сплачені аліменти на користь ОСОБА_2 у сумі 47549,85 грн..

Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Встановивши, що відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/10 частини від його доходів, на даний час сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів на утримання двох малолітніх дітей, отримує середню заробітну плату в розмірі 27298,33 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Однак, колегія суддів не може погодитись із визначеним судом розміром стягнутих з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання.

Колегія суддів вважає за необхідне зменшити його з 1/6 частини до 1/8, з огляду на наступне.

Однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає повнолітній син/дочка.

Враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, те, що син, як повнолітній не позбавлений можливості вживати самостійних зусиль для організації свого життя та отримання законного прибутку, а також той факт, що у відповідача є двоє неповнолітніх дітей, він сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу, - колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає зміні з 1/6 частини до 1/8 частини заробітку (доходу), щомісяця.

Визначений розмір матеріального забезпечення не порушить право дитини на гідний рівень життя.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу).

Таким чином, оскаржуване рішення підлягає зміні в частині визначеного розміру аліментів з 1/6 частини на 1/8 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2023 року - змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 1/6 частини до 1/8 частини заробітку (доходу), щомісяця.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко