Справа №487/6521/21 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Провадження №22-ц/812/665/23
Постанова

Іменем України

10 липня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Тищук Н.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва, вступна та резолютивна частини якої постановлені 16 травня 2023 року, повний текст складений 17 травня 2023 року, під головуванням судді Щербини С.В., в приміщенні суду першої інстанції, по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Бєлік Тетяна Миколаївна, про встановлення факту батьківства, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2021 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 , зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Миколаївського міського округу Бєлік Т.М., про встановлення факту батьківства визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у відносинах без реєстрації шлюбу, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 .

До актового запису про народження дитини внесено запис про батька зі слів матері ОСОБА_6 .

Позивач вважав ОСОБА_4 своїм батьком, спілкувався та проживав з ним після смерті матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна на 6/100 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем другої черги є сестра померлого ОСОБА_3 . Право на спадщину першої черги позивач отримати не може, оскільки у нього відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин із спадкодавцем.

Посилаючись на наведене, позивач просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

16 травня 2023 року представник позивача ОСОБА_8 подала клопотання про призначення у справі судової генетично молекулярної експертизи.

Окрім того, просила долучити до матеріалів справи біологічні зразки зуб від трупа ОСОБА_7 в скляному флаконі в закритому опечатаному виді.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2023 року задоволено клопотання представника позивача, призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення експертів поставлені запитання:

- чи належить зразок сухої крові в закритому опечатаному виді (паперовому конверті з етикеткою на пакеті №2005 від 02.06.2021 року, супровідний лист №1328 від 03.06.2021 року) людині?

-до якої групи крові належить зразок сухої крові в закритому опечатаному виді (паперовому конверті за етикеткою на пакеті №2005 від 02.06.2021 року, супровідний лист №1328 від 03.06.2021 року)?

-чи належить біологічний зразок зуб в закритому опечатаному виді (закритій скляній колбі з написом « ОСОБА_7 від 02.06.2021 року, експерт ОСОБА_9 ) людині?

-до якої групи крові відноситься кров наявна на зразку зуба в закритому опечатаному виді (закритій скляній колбі з написом « ОСОБА_7 від 02.06.2021 року, експерт ОСОБА_9 )?

-чи є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та надано у розпорядження експертів для дослідження біологічні зразки сухої крові та зуба померлого ОСОБА_7 .

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що долучений у підготовчому судовому засіданні біологічний взірець померлого ОСОБА_7 підлягає експертному дослідженню, оскільки не був предметом експертного дослідження під час призначення Заводським районним судом м. Миколаєва експертизи на підставі ухвали від 05 листопада 2021 року.

Тому, враховуючи що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд вважав, що є підстави для призначення судової молекулярно-генетичної експертизи по двом об`єктам сухої крові та зуба померлого ОСОБА_7 .

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 , вважаючи оскаржувану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просила її скасувати та направити дану справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що суд вдруге призначив судову молекулярну генетичну експертизу по зразкам сухої крові, тобто вдруге надав на дослідження експерта один і той же об`єкт. При цьому ніяким чином не мотивував прийняття такого рішення, не дослідив попередній висновок експерта від 23 лютого 2022 року та не зазначив у чому полягає його неправильність чи неповнота. Таким чином двічі призначив одну й ту ж саму експертизу, що є недопустимим.

Зазначає, що біологічний взірець зуба померлого ОСОБА_7 не може бути доказом по справі, оскільки конверт не містить відповідної позначки №2005, проставленої експертом.

26 червня 2023 року на адресу апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_8 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому предситавник просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся в суд з позовною заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний факт необхідно встановити для отримання спадщини після смерті ОСОБА_7 .

Під час підготовчого судового засідання 01 листопада 2021 року ОСОБА_4 подав клопотання про призначення у справі судової генетично молекулярної експертизи та надав зразки сухої крові відібрані спеціалістом Миколаївського обласного бюро судово медичної експертизи від трупа ОСОБА_7 в закритому опечатаному вигляді.

Ухвалою Заводського районного суду від 05 листопада 2021 року заяву ОСОБА_4 задоволено, призначено у справі судову генетично молекулярну експертизу, а провадження у справі зупинене на час проведення експертизи.

За наслідками проведення експертизи, складено висновок від 23 лютого 2022 року судовим експертом Київського міського клінічного бюро судово медичної експертизи № 103-27-2022.

07 березня 2023 року Заводським районним судом м. Миколаєва провадження у справі відновлено, а справу призначено у підготовче судове засідання, яке неодноразово було відкладено судом як за клопотанням представника позивача, так і у зв`язку із неявною учасників справи.

27 квітня 2023 року представник позивача подала до суду письмове клопотання, в якому просила суд приєднати до матеріалів справи біологічний взірець зуб від трупа ОСОБА_7 в скляному флаконі в закритому опечатаному виді, відібрані спеціалістом Миколаївського обласного бюро судово медичної експертизи, упакованого в конверт з етикеткою №2005 від 02 червня 2021 року та скляну опечатану колбу з написом «Етикеткою та написом « ОСОБА_7 від 02.06.2021, експерт Котлов Є.О.».

Окрім цього, просила вдруге призначити судову генетико молекулярну експертизу, посилаючись на необхідність у дослідженні нового об`єкта.

У клопотанні зазначала, що для проведення експертизи супровідним листом №1328 від 03 червня 2021 року від Миколаївського обласного бюро судово медичної експертизи суду було надано два об`єкти: зразок сухої крові та зразок зуба ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Натомість експертиза призначалась і проводилась лише за зразком сухої крові. Тому, для повноти дослідження, вважала за необхідне призначити нову експертизу та дослідити два взірця ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме сухої крові та зуба.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частинами першою та другою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

З огляду на викладене, враховуючи предмет позову ОСОБА_4 , суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що для отримання доказів наявності або відсутності споріднення між померлим ОСОБА_7 та позивачем ОСОБА_4 , необхідно призначити судову молекулярно-генетичну експертизу за біологічним зразком зуба від трупа ОСОБА_7 .

Враховуючи, що при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності,.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про безпідставне призначення експертизи щодо батьківствау даній, є необґрунтованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що конверт з біологічним взірцем зуба померлого ОСОБА_7 не містить відповідної позначки №2005, проставленої експертом Миколаївського обласного бюро СМЕ, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки цілісність пакету в якому містяться біологічні зразки та ідентичність зразків буде визначатися експертом під час проведення експертизи.

Разом із тим, постановляючи оскаржувану ухвалу та призначаючи вдруге судову молекуляно генетичну експертизу за біологічним зразком сухої крові померлого ОСОБА_7 , суд не звернув уваги, що така експертиза за цим самим об`єктом вже проводилась на підставі постановленої ним ухвали від 05 листопада 2021 року. За наслідками проведення вказаної експертизи, надійшов висновок № 103-27-2022 від 23 лютого 2022 року.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставинам справи, що перебуває у провадженні, зокрема суду.

Згідно з п. 1.2.14 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» від 08 жовтня 1998 року № 53/5, з подальшими змінами та доповненнями, експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Додатковою, зокрема, є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що у справі може бути призначена вдруге за одним і тим самим об`єктом лише додаткова або повторна експертиза після розгляду ним первинної експертизи, якщо виявиться, що усунути неповноту або неясність висновку в судовому засіданні неможливо.

У такому випадку в ухвалі про призначення додаткового чи повторної експертизи необхідно чітко зазначити та мотивувати, які саме висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність вирішити експертом додаткових питань, чи зумовили необхідність розширення експертного дослідження.

Призначаючи вдруге первинну судову молекулярно - генетичну експертизу за зразками сухої крові померлого ОСОБА_7 , суд хоча й поставив на вирішення експерта інші запитання, однак повторно надав один і той самий об`єкт дослідження, втім всупереч викладеному не дав оцінки висновку Київського міського клінічного бюро судово медичної експертизи від 23 лютого 2022 року, не виклав мотивів прийнятого ним рішення, не обґрунтував, чому у справі не була призначена повторна чи додаткова експертиза за цим об`єктом.

Але зазначені норми закону залишились поза увагою суду, що призвело до винесення судом немотивованої, помилкової ухвали, що є порушенням ч.3 ст. 260 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена судом першої інстанції ухвала зміні, з підстав, передбачених п.4 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2023 року змінити.

Виключити з резолютивної частини ухвали поставлені на вирішення експертів запитання:

- чи належить зразок сухої крові в закритому опечатаному виді (паперовому конверті з етикеткою на пакеті №2005 від 02.06.2021 року, супровідний лист №1328 від 03.06.2021 року) людині?

-до якої групи крові належить зразок сухої крові в закритому опечатаному виді (паперовому конверті за етикеткою на пакеті №2005 від 02.06.2021 року, супровідний лист №1328 від 03.06.2021 року)?

В іншій частині оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 10.07.2023 р.