Справа № 183/3806/23
№ 2-з/183/23/23

У Х В А Л А
24 квітня 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Щербини Станіслава Володимировича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -
ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.
21 квітня 2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Щербиною С. В. подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_4 вчиняти дії щодо відчуження у будь-який спосіб а також передачу у строкове чи безстрокове користування третім особам будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею з розгляду заяви, у зв`язку з зайнятістю згідно з табелем судді Сороки О. В., визначено суддю Парфьонова Д. О. Заяву отримано головуючим суддею 24 квітня 2023 року.
В обґрунтування заяви заявник указує, що предмет спору в справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, визнання будинку за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнання права власності на частину будинку. У позивача - ОСОБА_1 є достатні підстави вважати, що відповідач за цим позовом - ОСОБА_4 на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду почне процедуру виселення позивача з будинку, частина якого, на думку позивача, є її власністю. Крім того, відповідач ОСОБА_2 незаконно відчужив спірний будинок на користь свого батька - ОСОБА_3 , який у свою чергу відчужив його на користь своєї доньки (сестри ОСОБА_2 ) - ОСОБА_4 . Вказані спільні дії відповідачів з відчуження спірного будинку, а також з виселення з цього будинку позивача, направлені на незаконне позбавлення позивача її права власності на спірний будинок, частина якого належить їй на праві спільної власності подружжя. Відповідач ОСОБА_4 має можливість вчинити дії щодо виселення позивача зі спірного будинку, а також має можливість відчужити спірний будинок на користь третіх осіб, які у свою чергу, теж будуть мати можливість позбавити позивача права користування спірним будинком а отже невжиття заходів забезпечення позову можуть суттєво ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача за цим позовом.
Сторони у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не викликались.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
За змістом і формою, подана заява про забезпечення позову відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.
Відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі: забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, предметом спору у зазначеній справі є: визнання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнання недійсним договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , визнання часток подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рівними та визнання за ОСОБА_1 права власності на частину житлового будинку.
В обґрунтування позову позивачем указано, що спірний будинок придбано 07 серпня 1996 року в період шлюбу, укладеного 30 липня 1994 року за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (відповідача-1), спірний договір укладено 03 жовтня 1998 року на товарній біржі з батьком відповідача-1 ОСОБА_3 (відповідачем-2), без згоди та відома позивача, отже - є нікчемним. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року за ОСОБА_3 визнано право власності на спірне майно. В наступному будинок відповідачем-2 відчужено на користь відповідача-3, яка є донькою відповідача-2 та сестрою відповідача-1.
У поданій заяві про забезпечення позову представник позивача, як на підставу для забезпечення вказує, що у позивача - ОСОБА_1 є достатні підстави вважати, що відповідач-3 за цим позовом - ОСОБА_4 на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду почне процедуру виселення позивача з будинку, частина якого, на думку позивача, є її власністю. Крім того, відповідач-1 ОСОБА_2 незаконно відчужив спірний будинок на користь свого батька - ОСОБА_3 , який у свою чергу відчужив його на користь своєї доньки (сестри ОСОБА_2 ) - ОСОБА_4 . Указані спільні дії відповідачів з відчуження спірного будинку, а також з виселення з цього будинку позивача, направлені на незаконне позбавлення позивача її права власності на спірний будинок, частина якого належить їй на праві спільної власності подружжя і у неї є.
Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що наданими суду доказами доведено існування спору між сторонами. Однак, заявником не подано жодного належного та допустимого доказу, не наведено жодного належного аргументу, який би надавав суду можливість встановити чи прийти до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, предметом якого є визнання недійсним договору, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку.
Так, посилання на можливість вчинення відповідачем-3 дій, спрямованих на виконання рішення Дніпровського апеляційного суду не вказує на існування ризику істотного ускладнення, або неможливості виконання можливого рішення у даній справі. Крім того, недопустимим є вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення виконання рішення суду.
Абстрактна можливість вчинення дій відповідачем-3, спрямованих на відчуження майна, передачу його в користування іншим особам також не свідчить про неможливість виконання майбутнього рішення суду, яким, окрім іншого, є визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсним договору та визнання за позивачем права власності на частку в майні.
З урахуванням викладеного, підстав для забезпечення позову суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 157, 260 ЦПК України, суд,-
у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Щербини Станіслава Володимировича про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 24 квітня 2023 року.

Суддя Д. О. Парфьонов