Постанова

Іменем України

05 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 357/7884/18

провадження № 61-12598св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші»,

відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державний реєстратор комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник Оксана Петрівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня

2022 року у складі судді Цукурова В. П. та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Соколової В. В., Андрієнко А. М., Поліщук Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» (далі - ТОВ Агрофірма «Матюші») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (далі - ТДВ «Шамраївський цукровий завод»), державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник О. П. про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 05 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено. Понесені судові витрати залишено за позивачем.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що укладений 11 липня

2014 року між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 договір оренди землі було зареєстровано у встановленому законом порядку, однак наказом Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5 рішення державного реєстратора від 12 квітня 2015 року про реєстрацію права оренди за позивачем скасовано. Отже, реєстрація права оренди на спірну земельну ділянку за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на підставі договору оренди, після скасування реєстрації права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші», не порушує прав останнього, оскільки такі права відсутні.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року стягнуто з ТОВ Агрофірма «Матюші»

на користь ТДВ «Шамраївський цукровий завод» судові витрати

на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000,00 грн.

Стягнуто з ТОВ Агрофірма «Матюші» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при ухваленні рішення від 05 листопада 2019 року не вирішувалося питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу відповідно до статті 141 ЦПК України. Враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений ним на виконання таких робіт, а також те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ Агрофірма «Матюші» витрат на професійну правничу допомогу на користь ТДВ «Шамраївський цукровий завод»

у розмірі 60 000,00 грн та на користь ОСОБА_1 у розмірі 10 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року залишено без змін. Додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ТОВ Агрофірма «Матюші» на користь ТДВ «Шамраївський цукровий завод» змінено, зменшено стягнуту судом суму судових витрат з 60 000,00 грн

до 10 000,00 грн; у частині стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги з ТОВ Агрофірма «Матюші» на користь ОСОБА_1 скасовано, у цій частині вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції

у частині вирішення позовних вимог по суті, а також зазначив, що на час розгляду цієї справи наказ Міністерства юстиції України від 15 березня

2018 року № 729/5 про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрофірма «Матюші» на належну ОСОБА_1 земельну ділянку є чиним, його не змінено, не скасовано, не визнано недійсним.

Вирішуючи питання щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції виходив із того,

що представником ОСОБА_1 не подано до суду документів

на підтвердження вказаної до стягнення суми (10 000,00 грн), її розрахунку, не зазначено, які конкретно юридичні послуги були надані ОСОБА_1 представником саме у цій справі, скільки годин витрачено на надання правової допомоги, не надано доказів сплати цих коштів.

Заявлений до стягнення ТОВ Агрофірма «Матюші» розмір витрат

на професійну правничу допомогу (60 000,00 грн) є значно завищеним, оскільки ця справа є типовою, що у таких (аналогічних до цієї) справах вже існувала судова практика на час ухвалення рішення суду першої інстанції, зокрема з питань, які були предметом дослідження суду першої інстанції, були висловлені правові позиції Верховним Судом, на які посилався суд

у своєму рішенні.

Постановою Верховного Суду від 11 листопада 2021 року у задоволенні клопотання ТОВ Агрофірма «Матюші» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено. Касаційну скаргу

ТОВ Агрофірма «Матюші» залишено без задоволення. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня

2020 року залишено без змін.

Суд касаційної інстанції погодився із висновками судів першої

та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

У січні 2022 року ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 ,

ТОВ «Шамраївський цукровий завод» та Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник О. П., про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового.

Заяву мотивовано тим, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ТОВ Агрофірма «Матюші» права оренди землі, яке виникло

на підставі укладеного з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки

від 11 липня 2014 року, було скасовано наказом Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5. Разом із тим постановою

від 07 грудня 2021 року у справі № 357/6114/20 Київський апеляційний суд визнав незаконним і скасував вищезгаданий наказ Міністерства юстиції України. Встановлені вказаним судовим рішенням обставини

є нововиявленими, оскільки на час ухвалення рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у цій справі заявнику не було

і не могло бути відомо про підтвердження Київським апеляційним судом

в іншій справі № 357/6114/20 факту незаконності наказу від 15 березня

2018 року № 729/5, який, з огляду на його скасування, є таким, що юридично не мав місця, не створив будь-яких правових наслідків з моменту прийняття.

На думку заявника обставина незаконності і недійсності наказу Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5

є істотною та має вирішальне значення для цієї справи.

У зв`язку із цим ТОВ Агрофірма «Матюші» просило задовольнити заяву товариства про перегляд рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року у зв`язку із нововиявленими обставинами, скасувати указане судове рішення та ухвалити нове рішення, якимзадовольнити позовні вимоги ТОВ Агрофірма «Матюші» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового, а також стягнути у рівних частинах

з ОСОБА_1 , ТОВ «Шамраївський цукровий завод» та державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник О. П. понесені судові витрати.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 19 травня 2022 року в задоволенні заяви представника ТОВ Агрофірма «Матюші» - адвоката Світлани Тетеря про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року у справі № 357/7884/18 за позовом

ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод» та Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник О. П., про визнання недійсним договору оренди землі

та скасування рішення про визнання недійсним договору оренди землі

та скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового - відмовлено. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року у справі № 357/7884/18 залишено в силі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що правові підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, а посилання заявника на постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 357/6114/20, якою визнано незаконним наказ Міністерства юстиції України від 15 березня

2018 року № 729/5, не є нововиявленими обставинами у розумінні

статті 423 ЦПК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року апеляційну скаргу ТОВ Агрофірма «Матюші» залишено без задоволення. Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 18 травня 2022 року залишено без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини,

не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджуючись з висновками суду першої інстанції у частині вирішення позовних вимог по суті, також зазначив, що на час розгляду цієї справи наказ Міністерства юстиції України від 15 березня

2018 року № 729/5 про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрофірма «Матюші» на належну ОСОБА_1 земельну ділянку є чинним, його не змінено, не скасовано, не визнано недійсним.

Питання щодо державної реєстрації речового права позивача на спірну земельну ділянку були предметом розгляду судів апеляційної та касаційної інстанцій, їм надана правова оцінка у відповідних судових рішеннях.

Обставини, на які посилався заявник ТОВ Агрофірма «Матюші»

як на нововиявлені, а саме щодо визнання незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5 постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, оскільки станом на день ухвалення рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 05 листопада 2019 року наказ Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5 був чинний.

Разом із цим суд апеляційної інстанції звертав увагу на те, що постанова Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, якою визнано незаконним і скасовано наказ Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5, не є доказом нововиявлених обставин, тобто

не підтверджує їхню наявність, а є новим доказом, а тому перегляд рішення суду на підставі нового доказу, який раніше не оцінювався судом, суперечитиме пункту 2 частини четвертої статті 423 ЦПК України.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2022 року до Верховного Суду,

ТОВ Агрофірма «Матюші» просить скасувати оскаржувані судові рішення

та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою те, що скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків з моменту прийняття такого акта. Нововиявленою обставиною

у цій справі є не постанова Київського апеляційного суду від 07 грудня

2021 року у справі № 357/6114/20, а обставина, яку встановлено у цьому судовому рішенні, а саме визнання судом незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5.

На думку ТОВ Агрофірма «Матюші», у цьому випадку судове рішення у справі № 357/6114/20 є доказом, який підтверджує нововиявлені обставини,

а не новим доказом, як про це помилково зазначили суди попередніх інстанцій. Визнання судом незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України, яким було скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ТОВ Агрофірма «Матюші» права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0026, є істотною обставиною у цій справі.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2023 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

У січні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2023 року справу призначено

до розгляду.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3

частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ТОВ Агрофірма «Матюші» підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 05 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року та постановою Верховного Суду від 11 листопада 2021 року, у задоволенні позову ТОВ Агрофірма «Матюші» відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що наказом Міністерства юстиції України

від 15 березня 2018 року № 729/5 було скасовано як таке, що прийняте

з порушенням вимог чинного законодавства, рішення державного реєстратора від 26 січня 2015 року про державну реєстрацію

за ТОВ Агрофірма «Матюші» права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0026. Вказаний наказ не скасований

у встановленому законом порядку та є чинним. Отже, за умови скасування незаконно проведеної державної реєстрації право оренди землі, укладене 11 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Матюші» договір оренди спірної земельної ділянки є таким, що не набрав чинності, а тому агрофірма не набула прав орендаря за цими договором. Таким чином,

ні укладенням між відповідачами оспорюваного договору оренди землі,

ні державною реєстрацією права оренди за ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» права ТОВ Агрофірма «Матюші» на оренду спірної земельної ділянки не були порушені з огляду на відсутність у позивача такого права як на час реєстрації зазначених договорів, так і на час пред`явлення позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 357/6114/20 визнано незаконним і скасовано наказ Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5.

Підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня

2022 року ТОВ Агрофірма «Матюші» зазначило те, що на час ухвалення вказаного судового рішення заявнику не було і не могло бути відомо,

що постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року

в справі № 357/6114/20 буде підтверджено факт незаконності та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5, який

в цій справі судом першої інстанції був покладений в основу судового рішення при відмові у позові.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті

за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути

на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку

з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі

з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь

у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови,

що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини,

що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь

у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення,

є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

В постановах Верховного Суду від 02 липня 2018 року у справі

№ 922/3388/15, від 03 липня 2018 року у справі № 19/5009/1481/11,

від 22 серпня 2018 року у справі № 909/910/17 та в поставі Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21), на які послався заявник в касаційній скарзі, суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:

у справі № 922/3388/15: нововиявленою обставиною є не подія у вигляді рішення суду про визнання недійсним договору, а обставина, яку суд встановив у цьому рішенні, тобто означена недійсність договору про переведення боргу. Така обставина існувала на час розгляду справи,

не могла тоді бути відомою позивачеві та є істотною для розгляду справи, бо її врахування судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке він прийняв;

у справі № 19/5009/1481/11: нововиявленою обставиною є встановлений рішенням суду факт недійсності договору, оскільки ця обставина існувала на момент заміни стягувача, не могла бути йому відомою та є істотною,

бо її врахування судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте;

у справі № 752/4995/17: нововиявленою обставиною є не факт ухвалення судового рішення, не саме це рішення як юридичний факт, а обставина, яку

у ньому встановив суд;

у справі № 909/910/17: скасування акта суб`єкта владних повноважень

як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Відмовляючи ТОВ Агрофірма «Матюші» у задоволенні заяви про перегляд

за нововиявленими обставинами рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року, суд першої інстанції,

з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того,

що ухвалення Київським апеляційним судом постанови від 07 грудня

2021 року у справі № 357/6114/20 про скасування наказу Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5 мало місце після набрання судовим рішенням, яке заявник просить переглянути, законної сили, а тому таке рішення не є нововиявленою обставиною, оскільки

за своєю суттю є новим доказом.

Проте безпідставно незастосувавши до спірних правовідносин правові висновки Верховного Суду, викладені у вказаних постановах, суд залишив поза увагою те, що нововиявленою обставиною у цій справі є не постанова Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, а обставина, яку суд встановив у цьому судовому рішенні, тобто незаконність/скасування наказу Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 729/5.

Ця обставина є нововиявленою, про яку заявник не знав і не міг знати

до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 357/6114/20. При цьому вказаний наказ Міністерства юстиції України, який на підставі рішення суду визнано незаконним і скасовано, не породжує жодних правових наслідків саме з моменту прийняття такого наказу.

Отже, незаконність наказу Міністерства юстиції України від 15 березня

2018 року № 729/5, яка була визнана постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, є істотною обставиною у цій справі, оскільки цей наказ був покладений в основу судового рішення як законний, з юридичними наслідками скасування державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов неправильного висновку про те,

що зазначені заявником обставини є новими доказами, які не дають підстав для перегляду рішення в порядку, визначеному пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

У справі, яка переглядається, суд фактично не зазначив мотивів, за яких дійшов висновку про відсутність нововиявлених обставин з огляду

на конкретні доводи заявника, не вказав обставин і фактів, які були встановлені в постанові Київського апеляційного суду від 07 грудня

2021 року у справі № 357/6114/20.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, не здійснив належного правосуддя, в судовому рішенні не виклав у достатній мірі мотиви, на яких воно базується, адже право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином судом вивчені усі

їх доводи, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення Європейського суду з прав людини

у справах «Мала проти України»; «Суомінен проти Фінляндії»).

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можуть вважатися законними і обґрунтованими, тому підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам

і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин та вимог закону.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 19 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 03 листопада 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович