печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Чепляка А. С.

справа №757/31758/15-ц

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

відповідач 1: ОСОБА_1

відповідач 2: ОСОБА_2

відповідач 3: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

представник позивача - адвокат Мартинюк Є. В.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором №24/08/840 від 25 березня 2008 року в сумі 769 807, 12 доларів США та 421 027, 03 грн, яка складається із: заборгованості по кредиту строкової - 663 776,00 доларів США, заборгованості по кредиту простроченої - 42 559,06 доларів США, заборгованості по процентах поточної - 9 907,82 доларів США, заборгованості по процентах простроченої - 53 564,24 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 171 976, 64 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів - 249 050, 39 грн; стягнути із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» штраф згідно п.4.2 Договору іпотеки у розмірі 459 600, 00 грн; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 25 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (Банк), що підтверджується Статутом, та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №24/08/840 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 1 000 000,00 доларів США. Кредит надається на строк з 25 березня 2008 року по 25 березня 2028 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 15 процентів річних.

Підпунктом 3.1.1. Кредитного договору визначено, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 . Надання кредитних коштів здійснювати з позичкового рахунку шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в Оболонському відділення №52 АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478.

Підпунктом 3.1.11. Кредитного договору передбачено, що Банк зобов`язується на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховувати, виходячи із процентної ставки зазначеної у п 1.1. збільшеної на 1 процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_1 з 25.03.2008 року по 16.04.2015 року, та заяви на видачу готівки від 25.03.2008 року, Банк видав (перерахував) грошові кошти в сумі 1 000 000,00 доларів США на рахунок № НОМЕР_1 . Тобто, Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, визначені п.п. 1.1., 3.1.1. цього договору.

Відповідно до підпункту 3.3.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернення суми окремих Траншів здійснювати на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Оболонському відділення №52 АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, в розмірі відповідно до Графіку повернення заборгованості.

У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.11. цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1 процент від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором щодо сплати процентів та суми кредиту не виконує. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 03.04.2015 року погашення кредиту та процентів здійснювалось з порушенням встановлених кредитним договором строків. Заборгованість становить: по кредиту прострочена - 42 559,06 доларів США, по процентах прострочена - 53 564,24 доларів США.

Враховуючи те, що Позичальник порушує строки сплати процентів та не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, Банк вимагає погашення заборгованості за кредитом та процентам, нарахованим в сумі 674 783,82 доларів США, а саме: заборгованість по кредиту строкова - 663 776,00 доларів США, заборгованість по процентах поточна - 9 907,82 доларів США.

Відповідно до п. 5.3. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 процентів від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Сплата неустойки (штрафа, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі.

Станом на 03.04.2015 року Банк нарахував Позичальнику пеню в розмірі 421 027,03 гривень, а саме: за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 171 976,64 гривень, за несвоєчасну сплату процентів - 249 050,39 гривень.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 укладено Договір іпотеки без оформлення заставної від 25.03.2008 року (далі - Договір іпотеки), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О. С., зареєстрований в реєстрі за №779.

Згідно п. 2.1. Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно - 4-кімнатна квартира АДРЕСА_1 , жилою площею 157,1 кв. м., загальною площею 242,90 кв. м., та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 12.11.2001 року.

Пунктом 2.1.3. Договору іпотеки передбачено, що предмет іпотеки оцінено сторонами у 9 192 000,00 гривень.

Відповідно до п. п. 3.3.4. п. 3.4. Договору іпотеки, Іпотекодавець зобов`язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови Кредитного договору при здійсненні страхування.

Не пізніше ніж за 3 робочі дні до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 1 робочий день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати Іпотекодержателю докази таких сплат.

Пунктом 4.2. Договору іпотеки передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.1.-3.3.13. дійсного договору Іпотекодавці сплачують на користь Іпотекодержателя штраф у розмірі 5 процентів від застрахованої вартості предмета застави.

А ні Позичальником, а ні Іпотекодавцем до Банку не було надано підтвердження страхування заставного майна на поточний період, яка була б дійсна на момент подачі позову.

Отже, внаслідок такого порушення обов`язку Позичальника щодо страхування предмету іпотеки, у Банка виникло право відповідно до п.4.2. Договору іпотеки стягнути з Іпотекодавця штраф у розмірі 459 600,00 гривень.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №24/08/840 від 25.03.2008 року між Банком, ОСОБА_2 (Поручитель) та ОСОБА_1 укладено договір поруки від 25.03.2008 року (далі - Договір поруки).

Пунктами 1.1. Договору поруки визначено, що Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань по кредитному договору №24/08/840 від 25 березня 2008 року, укладеному Кредитором з Позичальником, згідно з яким Позичальник зобов`язаний не пізніше 25.03.2028 року повернути кредит у розмірі 1 000 000,00 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15 процентів річних у строки, передбачені кредитним договором, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договором, з врахуванням змін та доповнень до кредитного договору, якщо такі будуть прийняті.

Пунктами 1.2. та 1.3. Договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному обсязі.

Банком, листами №501/1161 від 17.04.2015 року за місцем реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , направлено претензії про повернення заборгованості по кредитному договору №24/08/840 від 25.03.2008 року, якими було повідомлено про необхідність сплати заборгованості протягом 15 днів від дати отримання. Доказом отримання претензії є поштові повідомлення. Оскільки ОСОБА_1 порушує строки сплати процентів та не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, то заборгованість за кредитним договором з врахування процентів, пені та штрафу підлягають стягненню із відповідачів, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2015 року для розгляду вказаної справи визначено суддю Васильєву Н. П.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

31.01.2018 року від представника відповідача 2 ОСОБА_2 - адвоката Шипова К. Ю. надійшла заява про перегляд заочного рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року у справі №757/31758/15-ц.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 22.02.2018 року скасовано заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року та призначено справу до розгляду у загальному порядку.

26.04.2018 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій просить стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором №24/08/840 від 25.03.2008 року в розмірі 1 099 460, 44 дол. США та 9 881 619,27 грн, з яких: - 510 560,00 дол. США - строкова заборгованість по тілу кредиту; - 195 775,06 дол. США - прострочена заборгованість по тілу кредиту; - 9 4459,14 дол. США - строкова заборгованість по процентах; - 383 666,44 дол. США - прострочена заборгованість по процентах; - 3 487 102,29 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 6 394 516,98 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів; стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» з ОСОБА_3 штраф, згідно п. 4.2. Договору іпотеки (без оформлення заставної) від 25.03.2008 року, в розмірі 459 600,00 грн; стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» солідарно з ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 280 322,06 грн.

Відповідно до розпорядження №476 від 12.07.2018 року, у зв`язку із перебуванням судді Васильєвої Н. П. на довготривалому лікарняному вказану справу було передано на повторний автоматичний розподіл справ згідно ст. 14 ЦПК України.

У відповідності до повторного розподілу справи, згідно ст. 14 ЦПК України, для розгляду вищевказаної справи визначено суддю Бортницьку В. В.

05.11.2018 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 07.11.2018 року заяву представника ПАТ «Укргазбанк» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено, накладено арешт на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в межах суми позовних вимог в розмірі 1 099 460 доларів США 44 центи та 9 881 619 грн. 27 коп, накладено арешт на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_3 , в межах позовних вимоги в розмірі 459 600 грн. 00 коп.

12.02.2019 року надійшов відзив на позов відповідача 2, у якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому. Зокрема, у відзиві зазначено, що позовна заява та заява про збільшення позовних вимог є такими, що не підтвердженні належними та допустимими доказами, а позовні вимоги такими, що пред`явленні із порушенням строків позовної давності, порушенням строків пред`явлення вимог до поручителя, такими, що суперечать нормам матеріального права та усталеній судовій практиці, а тому не підлягають задоволенню.

12.02.2019 року від представника відповідача 2 - адвоката Шипова К. Ю. надійшло клопотання про витребування доказів.

Відповідно до розпорядження №656 від 17.07.2019 року, у зв`язку із перебуванням судді Бортницької В. В. у довготривалій відпустці вказану справу було передано на повторний автоматичний розподіл справ згідно ст. 14 ЦПК України.

У відповідності до повторного розподілу справи, згідно ст. 14 ЦПК України, для розгляду вищевказаної справи визначено суддю Матійчук Г.О.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2019 року прийнято справу до провадження судді та призначено підтовче судове засідання у справі.

13.01.2020 року від представника відповідача 2 - адвоката Шипова К. Ю. надійшла заява про зупинення провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 13.01.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача 2 - адвоката Шипова К. Ю. про витребування доказів.

Протокольною ухвалою суду від 13.01.2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача 2 - адвоката Шипова К. Ю. про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

03.03.2020 року від представника відповідача 2 - адвоката Шипова К. Ю. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

01.02.2021 року від представника відповідача 2 - адвоката Шипова К. Ю. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2021 року провадження у цивільній справі №757/31758/15-ц зупинено до прийняття Солом`янським районним судом м. Києва рішення за результатами розгляду справи № 760/1285/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору № 24/08/840 від 25 березня 2008 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2022 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.

08.08.2022 року від представника відповідача 2 - адвоката Шипова К. Ю. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 08.08.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача 2 - адвоката Шипова К. Ю. про зупинення провадження у справі.

23.01.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи доказів та висновків Великої Палати Верховного Суду та Конституційного Суду України.

У судовому засіданні позивача - адвокат Мартинюк Є. В. надав пояснення, позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з?явились, повідомлялись належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик особи на сайті, причини неявки суду не повідомили.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність відповідачів та їх представників суд, виходить із наступного.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1, п. 1-2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 223 ЦПК України).

Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання, Позивач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).

Так, судом вжито усіх необхідних заходів для надання позивачу та її представнику достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року.

На підставі вищезазначено та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 233 ЦПК України, суд, з огляду на достатність в матеріалах справи документів для прийняття рішення, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та їх представників на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статтею 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов?язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків то інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влоди, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, іхніх посодових і службових осіб.

Судом встановлено, що 25 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (Банк), що підтверджується Статутом, та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №24/08/840.

Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 1 000 000,00 доларів США. Кредит надається на строк з 25 березня 2008 року по 25 березня 2028 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 15 процентів річних.

Підпунктом 3.1.1. Кредитного договору визначено, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 . Надання кредитних коштів здійснювати з позичкового рахунку шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в Оболонському відділення №52 АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478.

Підпунктом 3.1.11. Кредитного договору передбачено, що Банк зобов`язується на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховувати, виходячи із процентної ставки зазначеної у п 1.1. збільшеної на 1 процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_1 з 25.03.2008 року по 16.04.2015 року, та заяви на видачу готівки від 25.03.2008 року, Банк видав (перерахував) грошові кошти в сумі 1 000 000,00 доларів США на рахунок № НОМЕР_1 . Тобто, Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, визначені п.п. 1.1., 3.1.1. цього договору.

Відповідно до підпункту 3.3.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернення суми окремих Траншів здійснювати на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Оболонському відділення №52 АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, в розмірі відповідно до Графіку повернення заборгованості.

У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.11. цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1 процент від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Сплата неустойки (штрафа, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі.

Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до п. 5.3. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 процентів від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Також, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №24/08/840 від 25.03.2008 року між Банком, ОСОБА_2 (Поручитель) та ОСОБА_1 укладено договір поруки від 25.03.2008 року.

Пунктами 1.1. Договору поруки визначено, що Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань по кредитному договору №24/08/840 від 25 березня 2008 року, укладеному Кредитором з Позичальником, згідно з яким Позичальник, згідно з яким Позичальник зобов`язаний не пізніше 25.03.2028 року повернути кредит у розмірі 1 000 000,00 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15 процентів річних у строки, передбачені кредитним договором, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договором, з врахуванням змін та доповнень до кредитного договору, якщо такі будуть прийняті.

Пунктами 1.2. та 1.3. Договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному обсязі.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем листами №501/1161 від 17.04.2015 року за місцем реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 направлено претензії про повернення заборгованості по кредитному договору №24/08/840 від 25.03.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як роз`яснено у пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року за № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором щодо сплати процентів та суми кредиту не виконує. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 03.04.2015 року погашення кредиту та процентів здійснювалось з порушенням встановлених кредитним договором строків.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 порушує строки сплати процентів та не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, у звязку із чим утворилась заборгованість за кредитним договором №24/08/840 від 25.03.2008 року у розмірі 510 560,00 дол. США - строкова заборгованість по тілу кредиту; 195 775,06 дол. США - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 9 4459,14 дол. США - строкова заборгованість по процентах; 383 666,44 дол. США - прострочена заборгованість по процентах, 3 487 102,29 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 6 394 516,98 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача. При цьому, відповідачами не спростовано розмір вказаної заборгованості та процентів за нею, а отже суд вважає вірним наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №24/08/840 від 25.03.2008 року.

Також, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 укладено Договір іпотеки без оформлення заставної від 25.03.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О. С., зареєстрований в реєстрі за №779.

Згідно п. 2.1. Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно - 4-кімнатна квартира АДРЕСА_1 , жилою площею 157,1 кв. м., загальною площею 242,90 кв. м., та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 12.11.2001 року.

Пунктом 2.1.3. Договору іпотеки передбачено, що предмет іпотеки оцінено сторонами у 9 192 000,00 гривень.

Відповідно до п. п. 3.3.4. п. 3.4. Договору іпотеки, Іпотекодавець зобов`язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови Кредитного договору при здійсненні страхування.

Не пізніше ніж за 3 робочі дні до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 1 робочий день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати Іпотекодержателю докази таких сплат.

Пунктом 4.2. Договору іпотеки передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.1.-3.3.13. дійсного договору Іпотекодавці сплачують на користь Іпотекодержателя штраф у розмірі 5 процентів від застрахованої вартості предмета застави.

Так як встановлено у судовому засіданні, ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_3 не було надано підтвердження страхування заставного майна на поточний період, яка була б дійсна на момент подачі позову, тому внаслідок такого порушення обов`язку Позичальника щодо страхування предмету іпотеки, у позивача виникло право відповідно до п.4.2. Договору іпотеки стягнути з Іпотекодавця штраф у розмірі 459 600,00 гривень, який підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь позивача, а отже вказана вимога позивачап підлягає задоволенню.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв?язку із задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню із відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 15, 16, 526, 530, 536, 543, 553, 554, 610, 611, 612, 626, 627, 628, 629, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 141, 174, 258-259, 263-265, 352-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором №24/08/840 від 25.03.2008 року в розмірі 1 099 460, 44 дол. США та 9 881 619,27 грн, з яких:

- 510 560,00 дол. США - строкова заборгованість по тілу кредиту;

- 195 775,06 дол. США - прострочена заборгованість по тілу кредиту;

- 9 4459,14 дол. США - строкова заборгованість по процентах;

- 383 666,44 дол. США - прострочена заборгованість по процентах;

- 3 487 102,29 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

- 6 394 516,98 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» з ОСОБА_3 штраф, згідно п. 4.2. Договору іпотеки (без оформлення заставної) від 25.03.2008 року, в розмірі 459 600,00 грн.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» солідарно з ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 280 322,06 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», адреса: вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087, .

Відповідач 1: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач 3: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 21.04.2023 року.

Суддя Г. О. Матійчук