Справа № 357/3357/23
Провадження № 2/357/1435/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Олексієнко Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 представник позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в розмірі 57 103,74 грн, в тому числі: борг за постачання теплової енергії в розмірі 40 198,46 грн., суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 12 863,47 грн., 3 % річних в розмірі 4 041,81 грн. та судові витрати в розмірі 2 684 грн..

В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2013 по 01.03.2023 рахується заборгованість за надані позивачем послуги. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються.

28.03.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

03.05.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

15.06.2023 від відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява, в якій останній просить здійснювати розгляд справи за його відсутності, визнав позов в частині стягнення основного боргу, в іншій частині просить стягнути з урахуванням строку позовної давності.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 323165057 від 17.02.2023, реєстраційний номер майна 2168782.

Згідно з розрахунковим листом абонента, особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкритий на ім`я відповідача та за власником вказаного рахунку станом на 01.03.2023 рахувалась заборгованість за спожиті послуги теплопостачання в період з жовтня 2013 по березень 2023 в сумі 40 198,46 грн.

Згідно наявних у справі відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 22.08.2014.

20.02.2023 позивачем на адресу відповідача направлено претензію з вимогою в добровільному порядку провести оплату заборгованості протягом місяця з дати одержання претензії, однак борг залишився без змін.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Згідно статті 9 даного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону).

Згідно з п. 5 ч. 2 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку, факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги встановлений та підтверджується матеріалами справи, при цьому розмір заборгованості та період її виникнення відповідачем визнано і станом на дату розгляду відомості про сплату суми заборгованості в матеріалах справи відсутні.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем на суму боргу нараховано 12 863,47 грн. інфляційних втрат та 4 041,81 грн. 3% річних.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних, заявив про застосування строку позовної давності в цій частині.

Так, позовна давність згідно ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд приймає доводи відповідача та вважає за можливе в межах даного позову застосувати положення про строк позовної давності.

Позивач просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних в період з 01.10.2013 по 01.03.2023, при цьому з позовом звернувся до суду поштою 09.03.2023, а тому підлягають до задоволення вимоги про стягнення грошових сум за останні три роки, що передували зверненню до суду з даним позовом, тобто з березня 2020 року по лютий 2023 включно.

Таким чином, за період з березня 2020 по лютий 2023 сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів становить 5 534,93 грн. та три відсотки річних 1 945,15 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід зазначити, що позивач, звертаючись до суду з позовом, на власний розсуд визначає ціну позову у справі, в даному випадку період нарахування та розміри інфляційних втрат і трьох відсотків річних.

Отже, внаслідок часткового задоволення позову з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у відсотковому відношенні до задоволених вимог.

Так, позивачем до відповідача заявлено позовні вимоги на загальну суму 57 103,74 грн., задоволено судом до стягнення суму 47 678,54 грн., тобто 83,49% від заявленого розміру.

Таким чином, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2 240,87 грн. (2 684 х 83,49%).

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 40 198,46 грн., заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 5 534,93 грн., три відсотки річних в розмірі 1 945,15 грн. та судовий збір в розмірі 2 240,87 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Позивач Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», адреса: вул. Мережна, 3, м. Біла Церква, Київська область, 09109, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення (підписання).

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. Ю. Цуранов