АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року

м. Чернівці

справа № 727/10702/22

провадження 822/532/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Литвинюк І.М., Половінкіної Н.Ю.,

за участю секретаря Скулеби А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтфатер-Чернівці»,

третя особа Приватне підприємство «Регіон-Центр»,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного м.Чернівці від 04 травня 2023 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Літвінова О.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтфатер-Чернівці» (далі - ТзОВ «Альтфатер-Чернівці»), третя особа Приватне підприємство «Регіон-Центр» (далі-ПП «Регіон-Центр») про повернення помилково сплачених коштів з неналежного отримувача.

Позовна заява мотивована тим, що 25 серпня 2022 року ОСОБА_1 , на адресу директора ТзОВ «Альтфатер Чернівці», було направлено претензію у зв`язку із встановленням факту подвійної оплати послуг з вивезення твердих паливних відходів у період з 01 червня 2021 по 31 липня 2022 та повернення сплачених коштів в розмірі 3023 гривні 16 коп.

Приватне підприємство «Регіон - Центр», згідно калькуляції рахунку квартплати від 18 серпня 2022 отримала на особовий рахунок НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 від позивача зазначені кошти за період з 01 січня 2021року по 31 липня 2022 року.

Вказану суму сплачував позивач своєчасно, оскільки при виниклій заборгованості втрачав би пільгову категорію щодо нарахувань та виплати соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У договорі №26487 від 01 червня 2021 року компанія при наданні послуг з вивозу твердого палива не врахувала вимогу п.5 ст.12 вище зазначеного закону. Оскільки позивачу призначено субсидію, то з 05 травня 2016 року нарахування пільг здійснювалося постійно.

Зазначає, що договір № 26487 власником майна багатоквартирного будинку не було підписано. Із змісту відповіді на претензію вбачається, що позивач не з`являвся в офіс для підписання договору, а щомісячно вносив плату на особовий рахунок, а тому відсутні підстави щодо повернення коштів.

Крім того вказує на те, що внаслідок тяганини при вирішенні питання щодо повернення коштів, позивач втратив спокій, переніс шок, нервове потрясіння, душевне страждання, змінився його ритм життя, він відчуває фізичний біль та моральні страждання, психологічну неврівноваженість, часто почав звертатись до лікаря, оскільки погіршився стан його здоров`я.

Просив суд, стягнути з відповідача на його користь помилково сплачені кошти в розмірі 3023 гривні 16 коп, матеріальну шкоду в розмірі 1588 гривень 29 коп та моральну шкоду в розмірі 3 мільйони гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТзОВ «Альтфатер-Чернівці», третя особа ПП «Регіон-Центр» про повернення помилково сплачених коштів з неналежного отримувача відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 не є платником коштів не довів порушення його прав, а тому він є неналежним позивачем у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив всі обставини, що мають значення для справи, допустивши порушення норм матеріального права та неправильно застосувавши норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що він є належним позивачем у справі, оскільки на підставі ст. 277 ЦК України, захищає інтереси сім`ї. Також вказує на те, що відповідач не є надавачем послуг з вивезення побутового сміття, а тому кошти отримані ним і зараховані на рахунок відповідача, згідно квитанцій, знаходяться у його незаконному володінні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Альтфатер Чернівці», просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Згідно з договором №26487 від 01 червня 2021 року про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів (а.с.16) за адресою АДРЕСА_2 , споживачем-абонентом є ОСОБА_2 , яка є власником квартири АДРЕСА_3 багатоквартирного будинку за вказаною адресою ( а.с.18-27).

Як вбачається з квитанцій про сплату послуг з вивозу твердих побутових відходів та виписки по особовому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_3 , платником за послуги з вивозу твердих побутових відходів є ОСОБА_3 (а.с.29-34).

25 серпня 2022 року ОСОБА_1 , на адресу директора ТзОВ «Альтфатер Чернівці» було направлено претензію, у зв`язку із встановленням факту подвійної оплати послуг з вивезення твердих побутових відходів у період з 01 червня 2021 року по 31 липня 2022 року та про повернення сплачених коштів в розмірі 3023 гривні 16 коп.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Конституцією України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини перша та друга статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову.

Суд першої інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з відсутності порушення прав позивача, оскільки він не є платником коштів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає, що позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, а тому він є неналежним позивачем у цій справі. Це є самостійною підставою для відмови в позові. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9).

У пункті 114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) зазначено: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з позивачкою в тому, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити».

Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2012 року у справі № 607/14378/21.

Відповідно до квитанцій про сплату за послуги з вивозу твердих побутових відходів та виписки по особовому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_3 , платником за послуги з вивозу твердих побутових відходів є ОСОБА_3 (а.с.29-34).

Суд першої інстанції правильно встановив, що позивач не є платником грошових коштів, які сплачені на рахунки відповідача та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження сплати від його імені грошових коштів на рахунки відповідача.

Отже, позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, а тому висновок суду першої інстанції про те, що він є неналежним позивачем у цій справі є правильним.

Слід зазначити, що оскільки позивач не довів порушення його прав і законних інтересів, то суд не повинен вдаватись до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності чи відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові ( аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 року у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 року № 910/12787/17).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного м.Чернівці від 04 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 07 липня 2023 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: І.М. Литвинюк

Н. Ю. Половінкіна