10.04.2023
Справа № 331/1926/23
Провадження № 2/331/1042/2023
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 квітня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВТ № 1011278 від 22.03.2023 року, звернувся до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстровано 15 лютого 1992 року Новопетрівською сільською радою Бердянського району Запорізької області.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 31 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , було залишено без руху з причини того, що позовну заяву подано до суду без додержання вимог п. 2) ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме, не зазначено місце перебування чи проживання відповідача, зареєстрованого в установленому порядку. Із змісту листа-відповіді Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області вх. № 9182 ЕП від 31.03.2023 року, який надійшов на запит суду, вбачається, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться. А отже, з наявних матеріалів справи не можливо встановити місцезнаходження майна відповідача, чи останнє відоме зареєстроване місце проживання або перебування відповідача, чи постійне місце її заняття (роботи), що, в свою чергу, позбавляє суд можливості прийняти рішення про відкриття провадження у справі відповідно до вимог чинного законодавства. Відсутність вказаних даних відповідача позбавляє суд також можливості встановити підсудність розгляду даної справи. Враховуючи зазначене, позивачу було запропоновано надати суду докази на підтвердження підстав звернення саме до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя.

06 квітня 2023 року на виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 31 березня 2023 року до канцелярії суду надійшов лист від представника позивача ОСОБА_2 , в якому представник позивача вказує, що при поданні до суду позовної заяви, ним у повному обсязі було виконані вимоги ч.2 ст. 28 та п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, а також у заяві вказано, що виклик відповідача, інформація про місце реєстрацію якого відсутня, здійснюється через оголошення на веб-порталі судової влади України.

Дослідивши зміст листа представника позивача ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що ухвала Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 31 березня 2023 року не була виконана, оскільки суд зобов`язав сторону позивача надати докази на підтвердження підстав звернення до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, з точки зору підсудності розгляду даної справи саме цим судом. Із змісту позовної заяви, а саме з вказаних представником позивача анкетних даних відповідача, вбачається, що остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але на підтвердження цього не надав жодного доказу.

Аналізуючи вищезазначене, враховуючи, що вищевказаних даних недостатньо для того, щоб відкрити провадження у даній справі, оскільки у суду відсутня інформація про відповідача, відповідно до пункту 2) частини 3 статті 175 ЦПК України, що унеможливлює ідентифікувати відповідача та встановити чи дійсно дана справа підсудна Жовтневому районному суду міста Запоріжжя.

Позивач в обґрунтуванні позовної заяви не вказує на підставі якої статті Розділу 3 ЦПК України він звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 31 березня 2023 року суд просить надати роз`яснення з приводу підсудності та обґрунтування підстав звернення з позовом до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, однак в поданому до канцелярії суду листі від 05 квітня 2023 року представник позивача також не вказує підстав та посилань на норму закону з приводу підсудності розгляду даної справи та не надає докази, які суд просив надати у відповідності до ухвали суду від 31 березня 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак, неодноразові запити суду з приводу встановлення дійсного місця проживання та перебування відповідача не дали жодного результату, так як Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області у відповіді на запит суду повідомляє, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/знятим станом на 29.03.2023 року не значиться.

Частина 9 статті 28 ЦПК України вказує, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

У даному випадку, приходжу до висновку, що місце реєстрації, місце проживання, місце перебування відповідача, або місцезнаходження майна, чи останнє відоме зареєстроване її місце проживання або перебування, чи постійне місце її заняття (роботи), суду невідоме, а представником позивача не надано доказів, на підставі яких суд може застосувати дану статтю.

Враховуючи зазначене, представник позивача не виконав ухвалу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 31 березня 2023 року, а саме не обґрунтував підсудність розгляду даної справи саме Жовтневим районним судом міста Запоріжжя.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За правилами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене та враховуючи те, що заява подана без додержання вимог передбачених ст.ст. 175 ЦПК України, зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви представником позивача не усунуто, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

За змістом частини 7 статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У зв`язку з вищенаведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун