Номер провадження 2/754/1973/23
Справа №754/1475/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача Деснянського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Донька померлого ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, яка подала заяву і прийняла спадщину відповідно до чинного законодавства. Під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину було виявлено накладений арешт на нерухоме майно спадкодавця - ОСОБА_3 , на підставі:постанови № НОМЕР_1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 13.06.2013 року ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві (номер запису про обтяження: 2550145 від 19.09.2013 09:18:01 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вид обтяження: арешт нерухомого майна);постанови № НОМЕР_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 27.01.2014 року ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві (номер запису про обтяження: 4466013 від 29.01.2014 12:41:14 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вид обтяження: арешт нерухомого майна). У зв`язку із зазначеними обставинами приватним нотаріусом Кузьмичем В.М. було повідомлено позивача про затримку видачі свідоцтва про право на спадщину до зняття зазначених арештів на підставі п. 4.18. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.Водночас, на сайті «Автоматизована система виконавчого провадження» (asvpweb.minjust.gov.ua) відсутні відомості щодо відкритих виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_3 , а також будь-яка інформація щодо виконавчих проваджень ВП № НОМЕР_1 та ВП № НОМЕР_2.Листом від 09.12.2022 року відповідач підтвердив те, що у нього на виконанні перебували виконавчі провадження № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за якими боржником є ОСОБА_3 , але відмовився надавати будь-яку іншу інформацію оскільки позивач не є стороною цих виконавчих проваджень, та зазначив, що для вирішення питання щодо зняття арешту з усього майна позивач може звернутися у відповідності до п. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» до суду. Отже, в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту.Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач набула права на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, яке належало на момент смерті її батька. Подання позову про зняття арешту з нерухомого майна обумовлено тим, що такі арешти перешкоджають позивачу, як спадкоємцю (власнику) в оформленні спадкових прав на таке майно.Листом вих. №171/02-14 від 11.10.2022 року приватним нотаріусом Кузьмичем В.М. надано письмову відповідь спадкоємцеві про те, що видати свідоцтво про право на спадщину наразі неможливо, оскільки на майно спадкодавця ОСОБА_3 виконавчою службою накладено арешт, а тому видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. На підставі викладеного, позивачка просить суд зняти арешт з майна ОСОБА_3 , накладеного на підставі постанови ВП № НОМЕР_1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2013 року, виданої ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві.; зняти арешт з майна ОСОБА_3 , накладеного на підставі постанови ВП № НОМЕР_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2014 року, виданої ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві; зобов`язати Деснянський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) вилучити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження (арешт нерухомого майна) номер 2550145 від 19.09.2013 року; зобов`язати Деснянський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) вилучити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження (арешт нерухомого майна) номер 4466013 від 29.01.2014 року.

22.02.2023 року та 07.03.2023 року від відповідача до суду надійшли листи, відповідно до яких представник просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність та розглянути справу за наявними доказами та винести рішення відповідно до норм чинного законодавства. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Єдиним спадкоємцем, який подав заяву і прийняв спадщину відповідно до чинного законодавства є його дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується листом приватного нотаріуса КМНО Кузьмич В.М. № 171/02-14 від 11.10.2022 року.

Під час вчинення позивачкою нотаріальних дій, нею було виявлено, що вона не може оформити спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у відповідному реєстрі обтяжень наявна заборона на відчуження будь-якого майна, яке належало її батькові.

13.06.2013 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Логвинською К.Л. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 було винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. Вказане виконавче провадження було заведене на підставі виконавчого листа № 2-4818 від 04.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» коштів в розмірі 24804,88 грн.

27.01.2014 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Логвинською К.Л. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 було винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. Вказане виконавче провадження було заведене на підставі виконавчого листа № 2-4169/10 від 06.01.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» коштів в розмірі 38672,98 грн.

Позивачка ОСОБА_2 , звернувшись із заявою для зняття арешту з належного її батькові майна до Деснянського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), отримала роз`яснення, що на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за якими боржником є ОСОБА_3 . Разом з тим, оскільки позивачка не є стороною цих виконавчих проваджень, то підстави для надання будь-якої інформації по вказаним провадженням на адвокатський запит відсутні, та зазначено, що для вирішення питання щодо зняття арешту з усього майна позивач може звернутися у відповідності до п. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» до суду.

Позивачка в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Вимоги позивачки, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

На сьогодні позивачка, яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину.

Згідно зі ст. 1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

На даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з померлого батька позивача - ОСОБА_3 .

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 197-200, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з майна ОСОБА_3 , накладеного на підставі постанови ВП № НОМЕР_1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2013 року, виданої Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

Зняти арешт з майна ОСОБА_3 , накладеного на підставі постанови ВП № НОМЕР_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2014 року, виданої Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

Зобов`язати Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вилучити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження (арешт нерухомого майна) номер 2550145 від 19.09.2013 року.

Зобов`язати Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вилучити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження (арешт нерухомого майна) номер 4466013 від 29.01.2014 року.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: м. Київ, вул. Бальзака, 64.

Повний текст рішення виготовлений 19 квітня 2023 року.

Суддя О.В.Лісовська