Справа № 209/1765/23
Провадження № 2/209/657/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Решетник Т.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», про скасування арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

12.04.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , накладений згідно постанови про арешт майна боржника від 23.01.2015 року державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Волох Оксани Володимирівни, що є підставою для внесення даних про зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_1 , до реєстру обтяжень рухомого майна та до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Також, суд зазначає, що згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З матеріалів позову вбачається, що на примусовому виконанні у відділі у період з 16.07.2013 по 23.12.2013 перебувало виконавче провадження №39154519 з виконання виконавчого листа №2-4993/10 виданого 12.03.2013 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» суми боргу 115047,96 грн., судові витрати 1270,48 грн. В ході примусового виконання рішення, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника від 08.08.2013, якою застосовано арешт всього майна ОСОБА_1 . Дані про публічне обтяження були внесені до державного реєстру 13.08.2013 під номером 2096919.Зазначене виконавче провадження було завершено державним виконавцем 23.12.2013на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 р. зі змінами та доповненнями). Оригінал виконавчого документа було повернуто стягувану без виконання.

Також, на виконанні у Дніпровському відділі ДВС у м. Кам`янське у період з 10.12.2014 по 24.03.2015 перебувало виконавче провадження № 45796557 з виконання виконавчого листа № 209/615/14 виданого 11.06.2014 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу 11611,52 грн.

В ході примусового виконання, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника від 23.01.2015 року, яким було застосовано арешт всього майна ОСОБА_1 . Дані про публічне обтяження були внесені до державного реєстру 26.15.2015 року під №8491000. Зазначене виконавче провадження було завершено державним виконавцем 24.03.2015 на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України № Про виконавче провадження» ( редакції 1999 р. зі змінами та доповненнями). Оригінал виконавчого документа було повернуто стягувачу без виконання. Матеріали виконавчих проваджень № 39154519 та №45796557 знищені відповідно до п.2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 «1829/5, зареєстрованого у МЮУ 08.06.2017 за №699/30567, у зв`язку із закінченням передбаченого законодавством терміну його зберігання, на підставі розпорядчого документу керівника відділу ДВС.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, суд доходить висновку про те, що він не може пред`являти позов про скасування арешту майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду.

У постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20, предметом розгляду якої було зняття арешту, накладеного на майно позивача, як боржника в межах виконавчого провадження (яке на час подачі позову було завершене та знищене) Верховний суд зазначив, що суди зробили правильний висновок про відмову у відкритті провадження у справі за вимогами про зняття арешту з майна, оскільки законом передбачений інший спосіб судового захисту - оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не в позовному провадженні.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 зроблено висновок, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 234/18525/19 та від 20 жовтня 2021 року у справі № 236/789/21 вказано, що в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що ця особа не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд повинен закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України. Отже, суди попередніх інстанцій помилково розглянули справу по суті та не врахували того, що арешт накладено на майно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, а отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, приходжу до висновку, що вимоги позивача не підлягають вирішенню в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим, у відкритті провадження слід відмовити та роз`яснити позивачу право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 13, 19 керуючись ст.ст.186, 259, 260, 261, 352-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», про скасування арешту з майна.

Позовну заяву разом з доданими до неї документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя Т.О. Решетник