Справа № 276/140/23
Провадження по справі №2/276/114/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Збаражського А.М.

за участю секретаря судового засідання: Ігнатенко О.М.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем починаючи з 2005 року та по 2009 рік перебувала у фактичних шлюбних стосунках , під час яких у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони з відповідачем проживають окремо, разом з тим, відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини. Після припинення шлюбних стосунків відповідач добровільно не надає своєчасної та належної матеріальної допомоги на утримання сина. На даний час вона не працює, жодного доходу не утримує, син проживає з нею. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має, на даний час проходить службу в лавах Збройних Сил України.

Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30.01.2023 року і до повноліття дитини.

Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 07.02.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_2 копію ухвали від 07.02.2023 року та копію позовної заяви з додатками отримав 18.02.2023 року, про що свідчить відстеження з сайту Укрпошти . Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан

здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони починаючи з 2005 року та по 2009 рік перебувала у фактичних шлюбних стосунках.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства в АДРЕСА_1 від 26.01.2023 року слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частин 1, 2 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її

утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частин 1-3 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ОСОБА_2 , працездатного віку, проходить службу у лавах Збройних Сил України, доказів того, що він має на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружину, батьків, повнолітню дочку чи сина та інше, суду не надано.

У зв`язку з наведеним, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальний стан позивача, має на утриманні неповнолітнього сина, той факт, що дитина проживає разом з позивачем, а тому остання несе більші витрати на утримання дитини, враховує потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток. Крім цього, суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, проходить службу у лавах Збройних Сил України, тому може надавати матеріальне утримання своїй дитині, а тому суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення аліментів в розмірі саме 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а не в меншому розмірі. Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення інтересів дитини та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 9, 354 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073, 60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Головуючий суддя: А.М.Збаражський