Номер провадження 2/754/2299/23
Справа №754/2737/23
РІШЕННЯ

Іменем України

28 червня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за нараховані аліменти,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_3 , через представника - адвоката Ільїна О.П., звернулася з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 120120,70 грн. та витрат на правову допомогу.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Син залишився проживати разом з матір`ю, а батько ухилявся від участі у його матеріальному утриманні протягом багатьох років, майже від його народження. У свідомому віці побачив вперше лише у 2017 році і то бажання побачити сина виникло у відповідача лише після початку судових спорів щодо стягнення з нього заборгованості за аліментами. Неналежне виконання ним договору про сплату аліментів, змусило позивачаку у 2016 році звертатися до суду із вимогами про стягнення заборгованості та збільшення суми аліментів. 15.08.2018 Деснянським районним судом міста Києва рішенням у справі № 754/1167/16-ц розмір аліментів було збільшено з 50 грн. до 3000 грн. Однак і подальша оплата аліментів відбувалася нерівномірно та невчасно. На даний i момент залишається несплаченим борг у розмірі 114778,14 грн., але й ті місячні зобов`язання, які виконані, виконувалися з простроченням більш ніж 1300 днів кожне.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.05.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що відповідач у 2017 році став батьком і на його утриманні перебуває ще одна дитина, дана обставина має враховуватися згідно з ч. 2 ст. 196 СК України. Відповідач у зв`язку з військовою агресією росії проти України зміг працевлаштуватися лише в березні 2023 року.

Представник також наголошує на тому, що справа № 754/1167/16, якою було присуджено аліменти в розмірі 3000 гривень на місяць, розглядалася майже три роки. Відтак, після отримання позивачем виконавчого листа в 2019 році і пред`явлення його до ВДВС, одразу була нарахована до стягнення сума в розмірі 140 767 гривень (за 2016-2019 роки, з дати подачі позову до суду), які відповідач мав сплатити протягом 7 днів, але не маючи таких коштів, відповідач почав сплачувати поточні аліменти у визначеному судом розмірі, а також погашати борг в розмірі 140 767 гривень, виходячи з наявних фінансових можливостей. На день досягнення дитиною 18 років відповідач повністю оплатив поточні нарахування і частково погасив заборгованість в розмірі 140 767 гривень, зменшивши її до 114 778 гривень.

Представник відповідача звертає увагу, що навіть після досягнення дитиною повноліття i припинення нарахування поточних сум аліментів, відповідач продовжував платити і погашати борг 2016-2019 років.

Окрім того, представник відповідача зазначає, що позивачка з 2015 року і по сьогоднішній день заборгувала відповідачу 1 280 166 гривень, які жодним чином не повертає, що підтверджується інформацією про ВП №48320501, постановою про відкриття ВП №59714363 та ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2023 №754/16620/14, договором позики 2010 року.

21.06.2023 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій він просить суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивача зазначає, що відповідач просять про відмову у задоволенні позовних вимог, але не заперечує ні твердженням, ні доказами жодної обставини, передбаченої законом як підставу для задоволення такої вимоги як стягнення нарахованої на аліменти пені. Не ставить відповідач під сумнів ні наявність, ні розмір своїх аліментних зобов`язань, ні правильність розрахунку пені позивачем. Обставина наявності у відповідача ще однієї дитини, народженої через півтора роки після початку періоду, на який нараховується пеня на аліменти, жодним чином не вказує на перепони, які мав через це відповідач у належній сплаті аліментів. Як видно з доданого ним розрахунку сума сплачених аліментів складала 0,00 грн. як до народження дитини, так складала 0,00 грн. після такої події. Тим більше, що рівень витрат конкретно у відповідача, який спричиняє народження дитини та її виховання, складно розрахувати з огляду на те, що дитина має двох батьків, та й рівень доходів не демонструється ним офіційно.

27.06.2023 представником відповідача подано письмові заперечення, в яких зазначається, що сам факт наявності іншої дитини є безумовною підставою для її утримання відповідачем. Представник вказує на наявність боргу позивача перед відповідачем.

У судовому засіданні 28.06.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових запереченнях.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Сторони у справі мають спільного сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.12.2019 постановою головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик О.В відкрито виконавче провадження № 60820224 на виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м Києва у справі № 754/1167/16-ц, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 3000 грн. на кожного, щомісячно, починаючи з 27 січня 2016 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця в межах виконавчого провадження № 60820224 від 01.02.2023 станом на січень 2023 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина становить 114778,14 грн. Також з вказаного розрахунку вбачається, що станом на 20.04.2022 заборгованість відповідача за сплатою аліментів складала 138578,14 грн., яку з травня 2022 по січень 2023 відповідачем було частково погашено.

Доказів того, що вказана заборгованість погашена відповідачем в повному обсязі матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Розглядаючи відповідальність за несплату аліментів, слід зауважити, що в законодавстві передбачена спеціальна норма, яка встановлює умови та розміри санкцій за порушення зобов`язання із сплати аліментів (ст. 196 СК України).

Тобто, дана норма спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Зокрема, згідно з абз. 1 ч. 1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що:

«правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Тлумачення вказаних норм свідчить, що:

загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства;

учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів.

невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи;

стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів;

розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %;

при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Водночас стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач на підставі рішення Деснянського районного суду м Києва у справі № 754/1167/16-ц має сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина.

Судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, що останнім не спростовано, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені за несплату аліментів за період з 01.02.2016 по 01.05.2022 у розмірі 120120,70 грн.

Згідно з виконавчим листом Деснянського районного суду м Києва у справі №754/1167/16-ц головним державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик О.В. станом на 01.02.2023 нарахування аліментів здійснювалось до 20.04.2022, а погашення відповідачем заборгованості проводилось включно до січня 2023 року, а станом на 01.02.2023 існує заборгованість у розмірі 114778,14 грн.

Однак, як зазначалось вище сукупний розмір заборгованості станом на 20.04.2022, на яку нараховувалася пеня, становить 138578,14 грн.

Враховуючи, що розмір пені, заявлений позивачкою, не перевищує розмір заборгованості, на підставі приписів частини першої статті 196 СК України позивач має право на стягнення пені у розмірі 120120,70 грн.

Щодо доводів відповідача, то суд зазначає, що наявність у відповідача іншої дитини, як і заборгованості позивачки перед відповідачем не впливає на обов`язок відповідача щодо сплати аліментів на утримання спільного з позивачкою сина.

З огляду на зазначене, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за нараховані аліменти підлягають задоволенню.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 274, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за нараховані аліменти задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 120120,70 грн. (сто двадцять тисяч сто двадцять гривень 70 коп.) пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1201,20 грн. (одна тисяча двісті одна гривня 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 07.07.2023.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК