Справа №478/411/23 пров. №2-о/478/29/2023
У х в а л а

про відмову у відкритті провадження у справі

17 квітня 2023 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В с т а н о в и в:

11 квітня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування поданої заяви представник заявника зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 15 грудня 1998 року, посвідчений завідуючою Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В., за реєстровим №2-3788, відповідно до якого належну їй квартиру за АДРЕСА_1 , залишила заявнику ОСОБА_1 . Із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк заявник ОСОБА_1 не звертався, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю за місцем її реєстрації, оскільки остання тяжко хворіла та потребувала постійного догляду.

Заявник ОСОБА_1 разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 вів спільне господарство, доглядав за нею, а після її смерті займався її похованням, а тому вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки від спадщини не відмовлявся та фактично вступив у володіння та управління спадковим майном.

Так, в березні 2023 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявник ОСОБА_1 будучи єдиним спадкоємцем за заповітом від 15 грудня 1998 року, звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте приватним нотаріусом 22 березня 2023 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що заявником ОСОБА_1 пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надано документів, що підтверджують факт його проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 за однією адресою, та роз`яснено його право звернутися до суду з заявою про встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини, або з позовом про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем за однією адресою та визнання за ним права на успадкування майна ОСОБА_3 .

З метою оформленням заявником ОСОБА_1 права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , представник заявника просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із своєю бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя приходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у ч.ч.1 та 2 ст.315 ЦПК України, не є вичерпним.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 ЦПК України).

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Із змісту поданої заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , вбачається, що він є онуком померлої ОСОБА_3 , яка за життя склала на його ім`я заповіт. В березні 2023 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , він звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте приватним нотаріусом 22 березня 2023 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що заявником ОСОБА_1 пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надано документів, що підтверджують факт його проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 за однією адресою, та роз`яснено його право звернутися до суду з заявою про встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини, або з позовом про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем за однією адресою та визнання за ним права на успадкування майна ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно заявнику ОСОБА_1 для оформленням ним права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, наведене свідчить, що факт, про встановлення якого просить заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви та долучених до неї доказів встановлено, що існує спір про право, зокрема про набуття заявником особистих майнових прав на спадкове нерухоме майно, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів.

За таких обставин суд вважає, що заявником ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заявлено вимогу про встановлення факту, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.293, 294, ч.4 ст.315, 260, 261 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , у відкритті провадження у справі за його заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Ради.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися з відповідними вимогами в порядку позовного провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 17.04.2023 року.

Суддя І.П. Сябренко