Справа № 452/3893/22
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення позову без руху

"05" квітня 2023 р. м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області (далі Рудківська міськрада) про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

21 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рудківської міськради з вимогами про встановлення факту належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заповіту, посвідченого секретарем Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області 18 вересня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №10, та визнання за позивачем права на земельну частку (пай) площею 1,63 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області, що належало померлому ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ-14 №1679, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 17 квітня 1997 року, зареєстрованого 13 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №222, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .. Позивач, вважаючи себе єдиним спадкоємцем за заповітом, 25 серпня 2022 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , проте нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з посиланням на те, що поданий ним сертифікат є старого зразка. Також позивач вказав, що у заповіті та у правовстановлюючому документі - сертифікаті на земельну частку (пай) в прізвищі заповідача та власника майна наявні розбіжності в написанні прізвища. Крім того, позивач вказав, що при оформленні спадщини ним було втрачено оригінал правовстановлюючого документа, про що ним було зроблено оголошення в газеті.

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 26 грудня 2022 року була залишена без руху, оскільки позивачем порушені вимоги, передбачені стст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, судом було зазначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пп.3,5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до пп.2,9 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, відповідно.

Крім того, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Суд вказував, що позивачем ОСОБА_1 зазначена ціна позову в розмірі 35032 грн. 00 коп. з посиланням на відомості, надані Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження дійсної вартості спірної земельної ділянки на час звернення із позовом до суду, позивачем взагалі не надано.

Крім того, позивач прохає суд встановити факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заповіту, який було посвідчено секретарем Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області 18 вересня 1997 року та зареєстровано в реєстрі за №10, проте до заяви не додано витягу з реєстру заповітів (спадкових договорів) на підтвердження факту реєстрації такого заповіту, а також відомостей щодо реєстрації спадкової справи та можливих виданих свідоцтв про право на спадщину.

Також, судом звернуто увагу позивача на те, що відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Разом з тим, позивач ОСОБА_1 не підтвердив належними доказами ту обставину, що спадщина з 2012 року ніким не прийнята та він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 ..

Також, позивач в заяві зазначив, що державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з посиланням на те, що спадкодавець не виготовив за життя сертифікат на земельну частку (пай) нового зразка. Крім того, у заповіті, правовстановлюючому документі на спадкове майно та свідоцтві про смерть виявлено розбіжність у написанні прізвища померлого.

Проте суд зауважував, що позовна заява та додані до неї документи не містять доказів неможливості реалізації позивачем своїх спадкових прав на майно в позасудовому порядку безпосередньо через органи нотаріату.

Так, главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачені обставини, при наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року (далі Постанова), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п.24 Постанови повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову, що також узгоджується з положенням п.24 Постанови.

Позивач, ставлячи питання про визнання за нею у судовому порядку права на майно у порядку спадкування, має вказати на правові підстави такого звернення саме до суду з подібною вимогою, - має надати до суду відомості про об`єктивну неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане майно та надати письмову відмову (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) нотаріуса у видачі такого свідоцтва із вказівкою на підстави такої відмови.

Тобто, передумовою звернення в суд із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

Про це неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 2-390/2006.

У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 702/61/20 (провадження № 61-16777св20) зазначено, що зверненню до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування має передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Також, як вбачається із п.9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» отримання постанови про відмову вчиненні нотаріальної дії має важливе значення, оскільки з часу відмови обчислюється строк для звернення до суду, і надання належної оцінки обґрунтованості вимог позивача неможливо без з`ясування причин та мотивів відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Разом з тим, такої передбаченої законом відмови у вчиненні нотаріальної дії матеріали позовної заяви не містять.

До того ж, суд зазначав, що в заяві позивач вказав, що при оформленні спадщини ним було втрачено оригінал правовстановлюючого документа та з приводу вказаного факту ним було зроблено оголошення в газеті. Проте суд вважає за необхідне зауважити, що за змістом позову та доданих до нього документів вбачається, що померлому ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ-14 №1679, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 17 квітня 1997 року, зареєстрованого 13 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №222, належить право на земельну частку (пай) площею 1,63 умовних кадастрових гектарів. Однак, оголошення в газеті містить відомості про загублений сертифікат на право приватної власності на землю серії ЛВ-14 №1679, виданий на ім`я ОСОБА_2 30 квітня 1997 року на підставі рішення Никловицької сільської ради. Тобто вбачаються розбіжності у назві сертифікату, даті видачі сертифіката, та назві органу, який його видав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, суд пропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, уточнити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують їх, або вказати підтверджені належними доказами причини неможливості надати такі документи, обґрунтовано визначитись із позовними вимогами, визначитися зі складом учасників справи, уточнити та обґрунтувати зміст позовних вимог, а також надати докази дійсної вартості спірного майна на час звернення з позовом до суду та, у разі необхідності, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому Законом розмірі відповідно до дійсної вартості спірного майна. Крім того, позивачу необхідно було надати підтвердження про його звернення з оголошенням до відповідного засобу масової інформації щодо офіційного публічного повідомлення про втрату оригіналу правовстановлюючого документа..

При цьому, позивачу для усунення недоліків позовної заяви судом був встановлений строк в межах 7 днів з дня отримання позивачем ухвали. Ухвала суду отримана ОСОБА_1 17 березня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 04 квітня 2023 року. У визначений судом строк зазначені недоліки позивачем усунені не були. Заяв про надання додаткового строку для усунення визначених судом недоліків від позивача чи його представника не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, - вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М. Кущ