ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/821/842/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 708/679/22 Категорія: 310010000 Попельнюх А. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Мунтян К.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 28 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Чигиринського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначала, що протягом останнього року, який передував зверненню до суду, сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що в результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на життя, сім`ю та виховання дитини. Подружні відносини припинені, спільне господарство не ведуть з початку 2022 року. Основна причина розпаду сім`ї полягає у різних характерах сторін, відсутністю між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння та довіри. За таких обставин ОСОБА_1 вважала, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання неможливі, та просила суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне « ОСОБА_3 ».

Заочним рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 04.10.2022 позов було задоволено.

Вказане заочне рішення, на підставі поданої відповідачем ОСОБА_2 заяви ухвалою від 23.11.2022 скасовано, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.03.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.06.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 28, розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінено прізвище на « ОСОБА_3 ».

Здійснено розподіл судових витрат.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, не мають спільної згоди щодо примирення, а вжиті судом заходи для примирення сторін не дали позитивних результатів, відтак вбачаються підстави стверджувати про наявність стійкого розладу подружніх стосунків. Твердження відповідача, що дійсною причиною звернення ОСОБА_1 до суду є наявні у неї невиправдані надії на придбання власної квартири у місті Києві, неможливість народження другої дитини, наявність очікувань щодо забезпечення матеріального та фінансового благополуччя позивачки не спростовують наведених висновків суду, а лише підтверджують відсутність у позивачки та відповідача спільних інтересів та підтверджують неможливість збереження цього шлюбу. За таких обставин суд прийшов до переконання, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, тому наявні підстави для задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.03.2023, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що у сторін по справі є неповнолітня дитина, яка потребує як матір, так і батька. Крім того, судом першої інстанції не було прийнято до уваги медичну документацію та встановлений ОСОБА_1 діагноз. Так, дії дружини щодо подання позову про розірвання шлюбу стали можливими виключно по причині наявного в позивачки психологічного розладу. Скаржник наголошує, що з дружиною, дійсно, були непорозуміння, але це не є підставою для розірвання шлюбу.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Заслухавши ОСОБА_1 , яка з`явилась у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваного рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що 02 червня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 28. Прізвище дружини після шлюбу ОСОБА_5 (а.с. 4).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.02.2006 сторони від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Як вбачається з позовної заяви сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу, не відновлюють сімейних відносин та не мають спільної згоди щодо примирення, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частині 1 статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, його збереження суперечить інтересам позивача, суд першої інстанції, врахувавши конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов правильного висновку про наявність підстав для його розірвання.

В апеляційній скарзі відповідач не навів обґрунтованих мотивів, які б свідчили про помилковість висновків суду першої інстанції щодо неможливості збереження шлюбу.

Доводи апеляційної скарги про те, що розірвання шлюбу суперечить інтересам їх неповнолітнього сина не спростовують того, що однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Також апеляційний суд враховує, що відповідно до матеріалів справи з метою збереження шлюбу, судом першої інстанції надавався подружжю строк на примирення, однак позитивного результату досягнуто не було, сторони примирення не досягли.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції з`ясував узагальнені причини фактичного припинення шлюбу та мотиви, на підставі яких дійшов правильного висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для їх скасування або зміни у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 28 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 липня 2023 року.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова