Справа №:755/1041/23
Провадження №: 2-ві/755/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Чех Н.А., що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Центру надання адміністративних послуг Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права на реєстрацію, зобов`язання здійснити реєстрацію та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 12 квітня 2023 року, в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Центру надання адміністративних послуг Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права на реєстрацію, зобов`язання здійснити реєстрацію та стягнення моральної шкоди, звернувся до суду з заявою про відвід судді Чех Н.А.

В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що під час здійснення судочинства у вказаній справі головуючим суддею вчинено процесуальні дії, які свідчать про нехтування норм матеріального та процесуального права відповідачами, а саме: відповідачі та їх представники нехтують положення не тільки Конституції України (ст. 19 та 129-1), а також процесуального закону України підчас подання відзиву на його позов - ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, п. 2 ч. 3 ст. 178 та п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України, чим фактично перешкоджають здійснювати судочинство. Однак, його письмова вимога до суду від 09 березня 2023 року у відповідності до вимог ч. 7 і 8 ст. 178 та ч. 4 ст. 183 ЦПК України повернути відзиви відповідачем судом була знехтувана. Крім того, станом на 12 квітня 2023 року його письмова заява «Про дотримання норм матеріального та процесуального права під час здійснення судочинства» від 20 березня 2023 року не розглянута. Не розглянуто і його клопотання щодо «Призначення експерта (спеціаліста) для оцінки фізичних страждань позивача під час руху та наслідків надмірних хвилювань», яке подано до суду 20 березня 2023 року. Окрім того, не зважаючи на надані 20 березня 2023 року заяву про приєднання доказів його знаходження на стаціонарному лікуванні у 18 міській лікарні та нанесену йому моральну шкоду, справу призначено у той час, коли він знаходиться на стаціонарному лікуванні, а також потребує реабілітації. Не вжито судом і заходів щодо належного направлення відповідачами відзиву та повідомлення ОСОБА_2 за місцем її реєстрації та проживання в с. Литичівка, Монастирищенського району Черкаської області, що унеможливлює отримання нею цих відзивів і процесуальних документів та обмежує її процесуальні права та свідчить про сприяння головуючого судді вчиняти беззаконня.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року передано вирішення питання про відвід головуючого судді по справі іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 квітня 2023 року вирішення питання про відвід передано судді Слободянюк А.В.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом положень ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Разом з тим, статтею 36 ЦПК України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді. Так, відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Як вбачається із заяви, підставою для відводу головуючого судді у даній справі стала незгода сторони позивача із неприйняттям суддею процесуальних рішень щодо відзиву відповідача на позов, наданих позивачем клопотань, призначення судового засідання на дату, коли позивач перебував на стаціонарному лікуванні.

Разом з тим, ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В той же час, пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі "Білуха проти України").

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що можуть свідчити про її упередженість у даній справі, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України, а викладені заявником обставини, не можуть розцінюватись як прояв упередженості головуючого під час розгляду справи.

Розгляд цивільної справи у даному випадку проводиться за правилами загального позовного провадження, а тому, згідо ст. 197 ЦПК України, всі процесуальні питання, у тому числі розгляд заяв та клопотань учасників справи, вирішуються виключно у судовому засіданні, яке відповідно до матеріалів справи призначено на 16 травня 2023 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, безпідставними є твердження позивача про упередженість, необ`єктивність судді, нехтування норм матеріального та процесуального права, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви позивача про відвід судді Чех Н.А. у даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33-41 ЦПК України, суддя,-

постановив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Чех Н.А., що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Центру надання адміністративних послуг Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права на реєстрацію, зобов`язання здійснити реєстрацію та стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Центру надання адміністративних послуг Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права на реєстрацію, зобов`язання здійснити реєстрацію та стягнення моральної шкоди, проводити в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя А.В. Слободянюк