Справа № 177/908/23
Провадження № 2/177/431/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 липня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н.В.

за участі

секретаря судового засідання Орел А.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

П О С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4 , в розмірі 54631,75 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що відповідно до судового наказу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2022 з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини від всіх заробітків (доходів) платника аліментів, але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.11.2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Донька сторін відвідує приватний Дитячий центр (ФОП ОСОБА_6 ) з метою розвитку та підготовки до школи, в тому числі вивчення англійської мови та отримання послуг логопеда.

Приватний Дитячий центр обраний не з власних бажань, а у зв`язку з тим, що в відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні та державні дитячі садки не працюють з метою збереження безпеки дітей. Однак, дитині необхідно розвиватись, отримувати відповідні до свого віку знання. А позивачу необхідно здійснювати підприємницьку діяльність, тобто виходити на роботу для забезпечення двох неповнолітніх дітей, сплачувати комунальні послуги.

Так, на виконання вимог договору надання послуг від 30.09.2022, укладеного між ФОП ОСОБА_6 («Дитячий центр») та позивачем, у період з 30.09.2022 по 28.03.2023 сплачено 49700грн.

Також, ОСОБА_7 , часто хворіє гострою респіраторною недостатністю, ларингітами, обструктивними бронхітами та бронхіальною астмою.

Так, з 10.02.2023 по 20.02.2023 остання перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Криворізька міська лікарня № 16» з діагнозом гостра респіраторна недостатність, тип - 1, бронхіальна астма, персестуючий перебіг, середнього ступеня тяжкості, приступний період, гострий ринофарингіт, аденоїді вегетації. Приймала лікування: кисень, в/в гепацеф комбі, еуфилин, но-шпа, дексаметазон, р-н натрію хлорид 0,9% (канюля в/в, спирт етиловий, шприці 5,10,20, рукавички хір.стерил.); пер/ос: проспан, алерзін, бофен, регідрон; в ніс: називні, ципрофарм; в зів:тандум верде; інгаляції через небулайзер з беродуалом, пульмікортом, лорде 3%., що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 869/83.

Також, з 27.02.2023 по 09.03.2023 ОСОБА_7 , перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Криворізька міська лікарня № 16» з діагнозом гостра респіраторна недостатність, тип - 1, бронхіальна астма, персестуючий перебіг, середнього ступеня тяжкості, приступний період. Приймала лікування: кисень, в/в еуфилин, но-шпа, дексаметазон, р-н натрію хлорид 0,9% (канюля в/в, спирт етиловий, шприці 5, 10,20); пер/ос: флавамед, алерзін; інгаляції через небулайзер з вентонілом, пульмікортом, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1226/103 та довідкою від 28.02.2023 № 56.

Отже, на придбання вищезазначених ліків за період 10.02.2023 по 27.02.2023 позивачем було витрачено 1384,50 грн., що підтверджується чеками.

Також, з метою обладнання кімнати для доньки, ОСОБА_5 , за період 26.12.2022 по 09.02.2023 позивачем були понесені додаткові витрати на загальну суму 49759грн.00коп, а саме: 26.12.2022 придбання телевізору зі страховкою на загальну суму 18599грн00коп., що підтверджується чеком; 24.01.2023 придбання для дитини дивану вартістю 24900грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком; 06.02.2023 на придбання комоду на суму 4800грн.00коп, що підтверджується товарним чеком; 09.02.2023 на придбання ковдри та комплекту постільної білизни на загальну суму 1460грн.00коп, що підтверджується чеком.

Необхідність такого придбання обґрунтовується тим, що дитині необхідний власний простір, необхідно розташовувати речі дитини, за допомогою розвиваючих програм, диван, на якому спала дитина перебував у неналежному стані, мав конструктивні дефекти та пошкодження, що ускладнювало його використання за призначенням. Всі дитячі меблі залишилась на квартирі чоловіка з якої позивач з дитиною переїхали у будинок.

Таким чином, позивачем були понесені витрати з урахуванням потреб дитини і вони були спрямовані на її особистісний розвиток, задоволення її фізичних та духовних потреб.

Крім того, в період 08.08.2021 по 09.02.2023 були понесені витрати на придбання одягу для дитини на загальну суму 8420грн 00коп, що підтверджується чеками на штрих кодами щодо одягу, який придбавався он-лайн на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На більшості чеках та штрих зазначається, що одяг саме для дівчинки, вказаний розмір та вік, що беззаперечно підтверджує той, факт що одяг придбавався саме для доньки.

З огляду на зазначене вище, позивач понесла додаткові витрати на дитину на загальну суму 109263 грн 50 коп: 49700 грн 00 коп (дитячий центр) + 1384 грн 50 коп (ліки) НОМЕР_1 (обладнання кімнати: телевізор, диван, комод) +8420грн00коп (одяг).

Кошти, які перераховує відповідач в рахунок аліментів є недостатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини, в добровільному порядку відповідач додаткову матеріальну допомогу відмовився надати. Жодних додаткових витрат на утримання дитини відповідач не несе та не відшкодовує (ні на лікування, ні на оздоровлення, ні на розвиток дитини), у зв`язку із чим, позивач вимушена звернутися до суду.

Присутній в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що вчасно сплачує аліменти та додатково надає позивачу кошти на утримання та лікування доньки, у зв`язку із чим заявлені вимоги не є обґрунтованими.

Крім того, відповідач не давав своєї згоди на відвідування дитиною дитячого центру, так як дитина часто хворіє на респіраторні захворювання, та із дитячого центру з цього приводу дитину забирала швидка допомога. Відповідач пропонував позивачу користуватись послугами няні, які не заперечував частково сплачувати.

Що стосується послуг логопеда, відповідач зазначив, що позивач не зверталась до відповідних спеціалістів, які б надали висновок, що дитина потребує послуг логопеда, що також не обговорювалось з відповідачем.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Що стосується купівлі меблів, телевізору та постільної білизни для дитини, позивач зазначив, що дитяча кімната ОСОБА_5 , повністю оснащена дитячими меблями, так як останній особисто перевіз їх за місцем мешкання позивача, крім того, відповідачем було надано також 2 телевізори.

Відповідач вважає, що постільна білизна та ковдри, також не є додатковими витратами, так як зазначені витрати повинні покриватись за рахунок сплати аліментів.

Судом встановлено, що сторони по справі, є батьками ОСОБА_4 , 2019 року народження, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.14).

На підставі судового наказу, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 08.11.2022, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини від всіх заробітків (доходів) платника аліментів, але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.11.2022 та до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією судового наказу (а.с.26), та не заперечується відповідачем.

17.09.2022 між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_6 , укладено договір про надання Дитячим центром послуг, а саме: відвідування mini-садочку з 08:50 год. до 17:00 години, щоденно окрім вихідних, вартістю 5500,00 грн на місяць; відвідування уроків з англійської мови 2 рази на тиждень по 1 годині, вартістю 800,00 грн на місяць та відвідування логопеда, вартістю 800 грн на місяць (а.с.17-24).

Відповідно до графіку платежів за отримання послуг від 30.09.2022 (а.с.20), за період з 30.09.2022 по 28.03.2023 позивачем сплачено 49700,00 грн за відвідування Дитячого центру.

Крім того, з метою обладнання кімнати для доньки, ОСОБА_5 , за період 26.12.2022 по 09.02.2023 позивачем були понесені додаткові витрати на загальну суму 49759,00 грн, а саме: 26.12.2022 придбання телевізору зі страховкою на загальну суму 18599.00 грн.; придбання для дитини дивану вартістю 24900.00 грн.,; 06.02.2023 на придбання комоду на суму 4800.00 грн,; 09.02.2023 на придбання ковдри та комплекту постільної білизни на загальну суму 1460.00 грн (а.с.27-29).

Крім того, в період 08.08.2021 по 09.02.2023 були понесені витрати на придбання одягу для дитини на загальну суму 8420.00 грн, що підтверджується чеками на штрих кодами щодо одягу, який придбавався он-лайн на сайті kids.ua (а.с.30-31).

Позивач стверджує, що аліментів, що сплачує відповідач їй не вистачає для належного забезпечення дитини, так як вона є ФОП та має дохід 6000.00 грн., крім того, на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитини (а.с.13).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Перебування Дитини в дитячому центрі з відвідуванням логопеда та вивченням англійської мови не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Такі правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19, провадження № 61-19103св19.

Матеріали справи не містять відповідних висновків фахівців, про необхідність відвідування дитиною логопеда та необхідністю вивчення у віці 3 роки іноземної мови.

Крім того, позивач просить стягнути додаткові витрати на придбання меблів та побутової техніки для дитини, проте, відповідно до пояснень відповідача, останній доставлено за місцем мешкання позивача меблі дитини та телевізори у кількості 2 шт., що не заперечувалось в судовому засіданні представником позивача.

Що стосується додаткових витрат на одяг для дитини, суд приходить до наступного.

Як видно з довідки виданої за місцем роботи відповідача, останній сплатив аліменти на утримання доньки за період з листопада 2022 року по травень 2023 року в розмірі 49140,05 грн. (а.с. 55), що є достатнім для належного забезпечення дитини усім необхідним відповідно до її віку.

Що стосується додаткових витрат, які позивач понесла у зв`язку із лікуванням дитини, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 10.02.2023 по 20.02.2023 та 27.02.2023 по 09.03.2023 ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Криворізька міська лікарня № 16» з діагнозом гостра респіраторна недостатність (а.с.15-16, 32-36).

На придбання ліків на лікування дитини було витрачено за період 10.02.2023 по 27.02.2023 кошти в розмірі 1384,50 грн., що підтверджується чеками (а.с.36).

Як видно з матеріалів справи, відповідачем додатково позивачу надсилались кошти 31.01.2023 в розмірі 800.00 грн; 11.02.2023 в розмірі 5000.00 грн; 02.03.2023 в розмірі 2000.00 грн із призначенням платежу «на лікування Ніколь», таким чином відповідачем додатково сплачено 7800.00 грн. на користь позивача на лікування дитини (а.с.57, 58, 59), що значно перевищує розмір потрачених позивачем коштів на придбання ліків.

Крім того, 21.11.2022 та 05.04.2023 відповідачем періодично на користь позивача надсилались кошти в розмірі 5150.00 грн. (а.с.56, 60).

Відповідач зазначає, що позивачем не доведено її право на стягнення додаткових витрат за правилами статті 185 Сімейного кодексу України належними та допустимими доказами, так як останній сплачує аліменти на утримання дитини близько 8000.00 грн -9000,00 грн на місяць, крім того, окремо надсилає позивачу кошти на утримання та лікування дитини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що позивачем недоведений факт понесення додаткових витрат на утримання доньки, в розумінні ст. 185 СК України, у зв`язку із чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати в разі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача, задоволенню не підлягають, усі понесені нею витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 181, 185 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 11.07.2023.

Суддя: