Справа № 738/70/23
№ провадження 2/738/40/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Лях Н.М.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника третьої особи: Гнип Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області про позбавлення батьківський прав, -

В С Т А H О В И В:

Позивач ОСОБА_3 в особі адвоката Пересунька С.С. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4 . Позовні вимоги мотивує тим, що після розлучення з відповідачем по справі почали проживати окремо. З того часу ОСОБА_2 участі в вихованні сина не бере, духовним та моральним розвитком не займається. Матеріальної допомоги не надає. Окрім того відповідачка не є його біологічною матір`ю.

Представник позивача, адвокат Пересунько С.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнала, просила в їх задоволенні відмовити. При цьому пояснила, що після одруження з позивачем усиновила його сина від першого шлюбу ОСОБА_5 . З ним у неї склалися родинні відносини. Він зразу почав називати її мамою. Після розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_5 деякий час проживав з нею, а потім його забрали батьки позивача. З ними він і проживає на даний час. Вона не припиняла з ним спілкуватися. Цікавиться його життям, здоров`ям та навчанням. Відвідує його в школі. Останнім часом спілкування порідшали, так як, на її думку, на це впливають батьки позивача, з якими на даний час проживає її син. Вона зверталася до органу опіки та піклування з заявою про визначення місця проживання сина з нею, проте до даного часу рішення не прийнято в зв`язку з перебуванням позивача в лавах ЗСУ.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області Гнип Л.Ф. в судовому засіданні повідомила суду, що питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини та затверджено виконкомом Менської міської ради 27 лютого 2023 року. Згідно даного рішення, комісія прийшла до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідачки. Вважають, що це буде суперечити інтересам малолітньої дитини. Окрім цього до комісії з заявою про визначення місця проживання ОСОБА_4 з нею зверталася ОСОБА_2 , проте рішення не було прийняте у зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 в лавах ЗСУ.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона є бабусею малолітнього ОСОБА_5 . У сторін по справі після укладення шлюбу були гарні відносини. Перші два роки вони проживали в місті Чернігові. ОСОБА_5 проживав з нею і вона ним опікувалася. Потім, близько одного року та шести місяців сторони проживали в Мені спільно з нею. Вона продовжувала опікуватися ОСОБА_5 . Відповідачка мало приділяла йому уваги. Останні місяці до розлучення позивач та відповідач проживали у батьків ОСОБА_2 . Почалися негаразди, які стали причиною розлучення. Наразі ОСОБА_3 служить в ЗСУ. ОСОБА_5 проживає в неї. Спочатку відповідачка спілкувалася з ним, телефонувала. Забирала до себе. Проте з часом спілкування припинилося. ОСОБА_5 не бажав з нею спілкуватися. Відмовлявся брати слухавку та отримувати подарунки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що він є рідним братом позивача. Після його одруження з відповідачкою вони проживали в Чернігові. ОСОБА_5 проживав у бабусі, ОСОБА_6 . Вона виконувала основні обов`язки по його догляду. Приїздили лише на вихідні, тоді і спілкувалися з сином. Коли повернулися в Мену стали проживати в їх батьків спільно з ОСОБА_5 . Відповідачка хоча і спілкувалася з ОСОБА_5 , проте основні обов`язки за його доглядом продовжувала виконувати бабуся. Після розлучення ОСОБА_2 декілька разів забирала ОСОБА_5 до себе додому, спілкувалася з ним по телефону. З часом спілкування припинилося. ОСОБА_5 відмовлявся від спілкування з нею. Відмовлявся від отримання подарунку на свій день народження, який принесла відповідачка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що вона є рідною тіткою позивача. Після його одруження з відповідачкою вони проживали в Чернігові. Дитиною опікувалася бабуся, її рідна сестра. В родині ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були гарні відносини. Вони гарно спілкувалися з сином. Зараз у відповідачки взагалі відсутні будь які відносини з сином. Після розлучення вона телефонувала ОСОБА_5 , зустрічалася, забирала на декілька днів. Дарувала подарунки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що він є рідним батьком позивача. Після його одруження з відповідачкою вони проживали в ОСОБА_11 проживав у них. Ним опікувалася його дружина. Згодом позивач та відповідач почали проживати з ними. Проте дитиною продовжувала опікуватися бабуся. Потім вони перейшли проживати до батьків відповідачки. Після припинення шлюбних відносин ОСОБА_5 деякий час проживав з ОСОБА_2 , потім повернувся до них. Після розірвання шлюбу відповідачка телефонувала до нього спілкувалася, з часом спілкування припинилося.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 28 липня 2018 року сторони по справі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_12 ) уклали шлюб 28 липня 2018 року (а.с. 7).

З копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігвської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 19 квітня 2022 року вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Мена Чернігвської області, його батьком записаний ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 5).

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2022 року шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Рішення набрало законної сили 29 грудня 2022 року (а.с. 9).

Згідно акту обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_4 від 10 квітня 2023 року вбачається, що на даний час останній проживає по АДРЕСА_1 . Спільно з ним зареєстровані та проживають ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 . У будинку створені всі умови для виховання та проживання дитини.

Як вбачається з Довідки № 56 від 13.04.2022 Опорного закладу Менська гімназія Менської міської ради ОСОБА_4 регулярно відвідує заняття в школі. Мама учня ( ОСОБА_2 ) спілкується з педагогами, цікавиться життям сина, постійно підтримує контакт з класним керівником, відвідує дитину у школі. (а.с. 55).

Згідно Висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Менської міської ради № 58 від 27 лютого 2023 року, враховуючи відсутність вагомих підстав для позбавлення прав заявниці, взявши до уваги рішення комісії з прав захисту дитини від 13 лютого 2023 року, з метою соціального захисту прав дитини, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 (а.с. 53,54).

Верховний Суд в своїй постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17, зазначив, що висновок органу опіки і піклування про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав відповідача, має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави - учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько/мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Тобто, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Також, ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, при цьому встановлено судом, що відповідач спілкується з дитиною в школі, цікавиться її навчанням, дарує подарунки, а також зверталася до комісії з питань захисту прав дитини міської ради з заявою про визначення місця проживання ОСОБА_13 з нею.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 164-167 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 81, 79, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області про позбавлення батьківський прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2023 року.

Головуючий: О.А. Савченко