Номер провадження: 22-ц/813/231/23
Справа № 501/2357/19
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Смирнова В.В. 08 серпня 2019 року у м. Чорноморськ Одеської області, -

встановила:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на реконструйовану квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2-5).

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що на підставі договору купівлі-продажу №6647 від 25.11.2011 року та договору №7135 від 16.12.2011 року про внесення змін до договору купівлі-продажу №6647 від 25.11.2011 року, позивачу на праві особистої приватної власності належить вищевказана квартира.

В подальшому, позивач здійснив реконструкцію належної йому квартири шляхом демонтажу вікна в житловій кімнаті, улаштування на його місці дверного балконного блоку з дверима, демонтажу частини несучої огороджувальної стіни під вікном та улаштування металевої конструкції балкону консольного типу з профільних металевих труб.

У зв`язку із тим, що реконструкцію об`єкта було виконано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, вона вважається самочинною, а тому ОСОБА_2 мав перешкоди у введені в експлуатацію реконструйованого об`єкта та у реєстрації свого права власності на реконструйоване нерухоме майно.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру, загальною площею 58,5 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з наступного:

- коридор, площею - 6,8 кв.м.;

- їдальня, площею - 10,1 кв.м.;

- кухня, площею - 4,7 кв.м.;

- житлова кімната, площею - 4,3 кв.м.;

- житлова кімната, площею - 11,7 кв.м.;

- санвузол, площею - 3,5 кв.м.;

- житлова кімната, площею - 16,3 кв.м.;

- балкон, площею - 1,1 кв.м.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 (який не приймав участі у розгляді даної справи) просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 92-98).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є сусідом апелянта, квартира позивача знаходиться на першому поверсі, квартира ОСОБА_1 розташована на другому поверсі, над квартирою ОСОБА_2 . Апелянт посилається на те, що добудова балкону під вікнами його квартири порушує принципи добросусідства та завдає йому незручності. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що 15.07.2012 року через прибудову першого поверху невстановлена особа проникла до належної йому квартири та викрала майно його дружини на суму 33 800 грн.

Доводом апеляційної скарги є також те, що у матеріалах справи відсутні дані щодо дотримання ОСОБА_2 визначеної чинним законодавством процедури прийняття в експлуатацію новоствореного майна та порядку проведення державної реєстрації і оформлення права власності на нього, а суд не може підміняти собою органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати реєстрацію права власності на нерухоме майно та введення його в експлуатацію.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 13.04.2011 року №461 передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих (реконструйованих) об`єктів за рішенням суду, таким чином, зверненню позивача до органів ДАБК щодо прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири правомірно передує звернення до суду із позовом щодо визнання права власності на неї.

Сторони про розгляд справи на 21.03.2023 року були сповіщені належним чином.

Заяв, клопотань від сторін по справі на адресу Одеського апеляційного суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі договору купівлі-продажу № 6647 від 25.11.2011 року та договору №7135 від 16.122011 року про внесення змін до договору купівлі-продажу №6647 від 25.11.2011 року, ОСОБА_2 на правах особистої приватної власності належить квартира загальною площею 56,6 кв.м., житловою 29,2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-17).

В подальшому, позивач здійснив реконструкцію вказаної квартири шляхом демонтажу вікна в житловій кімнаті, улаштування на його місці дверного балконного блоку з дверима, демонтажу частини несучої огороджувальної стіни під вікном та улаштування металевої конструкції балкону консольного типу з профільних металевих труб.

Згідно технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», зазначена квартира після реконструкції має загальну площу 58,5 кв.м., житлову 42,4 кв.м та складається з:

- коридору, площею - 6,8 кв.м.;

- їдальні, площею - 10,1 кв.м.;

- кухні, площею - 4,7 кв.м.;

- житлової кімнати, площею - 4,3 кв.м.;

- житлової кімнати, площею - 11,7 кв.м.;

- санвузла, площею - 3,5 кв.м.;

- житлової кімнати, площею - 16,3 кв.м.;

- балкону, площею - 1,1 кв.м.

Реконструкцію спірної квартири було здійснено без відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи та без належно затвердженого проекту, у зв`язку з чим вона, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, вважається самочинним будівництвом.

У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, здійсненої без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності .

Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22.07.2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Таким чином, норма ч. 1 ст. 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої об`єкт набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо; розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146).

При цьому за змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК України головним наслідком самочинного будівництва (реконструкції) є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості.

У зв`язку із цим, норми ч. 3 ст. 376 ЦК України можуть бути підставою для задоволення позову про визнання права власності на самочинно збудований (реконструйований) об`єкт нерухомості лише тоді, коли було здійснено самочинне будівництво (реконструкцію) з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших норм і правил.

Враховуючи наявність позитивних висновків про додержання під час реконструкції спірного об`єкту архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших норм і правил, суд дійшов вірного висновку, що даний позов може бути задоволений з підстав, зазначених у ч. 3 ст. 376 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до змісту пп. 1 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно ст. ст. 5, 18 Закону України «Про основи містобудування», будівництво нерухомого майна повинно вестись згідно із затвердженим у встановленому порядку проектом, закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За фактом самочинного будівництва відділом ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області 26.06.2019 року було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатами якого складено акт №85 та протокол про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, начальником відділу ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області було складено постанову №01-07/47, згідно з якою за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 96 КУпАП України, на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 гривень.

На виконання вищезазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення №01-07/47 від 09.07.2019 року позивач здійснив перерахування до місцевого бюджету грошових коштів в розмірі 25 500 гривень, що підтверджується квитанцією №268 від 15.07.2019 року.

З метою введення в експлуатацію вказаного об`єкту нерухомості ОСОБА_2 звернувся до Відділу архітектурно-будівельного контролю виконкому Чорноморської міської ради, яким було роз`яснено позивачу, що введення в експлуатацію самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 (а.с.35).

З метою реєстрації права власності на вказаний реконструйований об`єкт ОСОБА_2 звернувся до Управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконкому Чорноморської міської ради, де отримав відмову по причині того, що позивачем не надано у повному обсязі документів, передбачених п.45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 (а.с. 32).

Листом від 12.07.2019 року № 012-581 Управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області повідомило про відповідність державним будівельним нормам реконструйованої квартири АДРЕСА_2 (а.с.36).

Згідно звіту про проведення технічного огляду квартири від 15.07.2019 року №64-07-19 ТЗ встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації квартири АДРЕСА_2 (а.с.24-31).

Також вказаним звітом встановлено, що реконструйований об`єкт належить до класу незначних наслідків (СС1).

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно Постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року, яка набрала чинності 10.06.2017 року, - роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування (щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками), не потребують оформлення документів, що дають право на виконання будівельних робіт.

Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2015 року № 750) регламентовано прийняття в експлуатацію самочинно збудованих (реконструйованих) об`єктів за рішенням суду.

Так, відповідно до вказаного пункту Порядку, у випадку визнання права власності на самочинно збудований (реконструйований) об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

На підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей об`єкта, проведених заходів, передбачених цим пунктом, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на об`єкт (за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану об`єкта та складає звіт про проведення технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.

Згідно звіту про проведення технічного огляду квартири від 15.07.2019 року №64-07-19 ТЗ встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації квартири АДРЕСА_2 (а.с.24-31).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства здійснив дії щодо введення в експлуатацію вказаного реконструйованого об`єкта нерухомості.

Крім того колегія суддів враховує, що відповідач - виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції не оскаржував.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, апелянт ОСОБА_1 не є учасником спірних правовідносин, не є стороною у справі, а також не є власником/співвласником реконструйованої квартири АДРЕСА_2 , визнання право власності на якої було предметом заявлених вимог.

Апелянтом не надано жодного належного доказу на підтвердження того, яким саме чином добудова балкону під вікнами його квартири порушує принципи добросусідства та завдає йому незручності, враховуючи той факт, що самим ОСОБА_1 також було здійснено добудову балкону у належній йому квартирі.

Безпідставним також є посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що з довідки Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області вбачається, що 15.07.2012 року через прибудову першого поверху невстановлена особа проникла до належної йому квартири та викрала майно його дружини на суму 33 800 грн., оскільки по-перше, зі вказаної довідки неможливо встановити, що таке проникнення мало місце саме з прибудови, належної ОСОБА_2 , та по-друге, зі звіту про проведення технічного огляду квартири від 15.07.2019 року №64-07-19 ТЗ вбачається, що реконструкція належної позивачу квартири була здійснена у період 2018-2019 років, що унеможливлює факт проникнення у 2012 році невстановленої особи до квартири апелянта з прибудови, збудованої ОСОБА_2 , оскільки вона у вказаний час не існувала взагалі, і доказів протилежного ОСОБА_1 не надано.

Встановивши, що факт реконструкції квартири АДРЕСА_2 , жодним чином не порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги останнього про те, що у матеріалах справи відсутні дані щодо дотримання ОСОБА_2 визначеної чинним законодавством процедури прийняття в експлуатацію новоствореного майна та порядку проведення державної реєстрації і оформлення права власності на нього, оскільки апелянт не є особою, яка на підставі вимог закону уповноважена здійснювати нагляд за процедурою прийняття в експлуатацію новоствореного майна та оформлення права власності на нього, враховуючи також те, що відповідач - виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області, до компетенції якого відносяться саме повноваження щодо здійснення нагляду за процедурою прийняття в експлуатацію новоствореного майна, - рішення суду першої інстанції не оскаржував.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що оскільки спірні правовідносини, з приводу яких ухвалено оскаржуване рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 серпня 2019 року, виникли щодо вимог ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на реконструйоване майно, а вимоги до скаржника - ОСОБА_1 не заявлялися та судом не вирішувалися, а відтак апеляційний суд констатує, що питання про права, свободи, інтереси та обов`язки останнього судом у цій справі не розглядалося та не вирішувалось, що є підставою для закриття апеляційного провадження за його скаргою. Таким чином, право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в цій справі у ОСОБА_1 - відсутнє.

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України», одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом, жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Аналогічні висновки містяться у рішеннях Європейського суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22 листопада 2007 року.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не залучив його до участі у справі, однак оскаржуваним рішенням вирішив питання про його права, свободи та інтереси, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як вже вказувалось вище, ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу того, що факт реконструкції належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 , порушує права та законні інтереси апелянта, а відтак, оскаржуваним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08 серпня 2019 року не могли бути вирішені питання про права та обов`язки останнього.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст. 367, п.3 ч.1 ст. 362, ст. 381, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Смирнова В.В. 08 серпня 2019 року у м. Чорноморськ Одеської області, закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 17 квітня 2023 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе