Справа № 361/4239/20
Провадження № 2/361/191/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ НАСК Оранта про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача на його користь збитки завдані внаслідок відновлювального ремонту та збитки завдані евакуацією транспортного засобу ?КІА

SРОRTAGЕ? д.н.з. НОМЕР_1 , в сумі 227382,00грн.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 15 березня 2020 року, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , на автодорозі М-01 Київ-Чернігів 47км+700 м, керуючи автомобілем марки ?ВАЗ 21063? н.д.з. НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку м. Чернігів, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок заносу здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки ?КІА SРОRTAGЕ? д.н..з. НОМЕР_1 за кермом якого перебував власник автомобіля ОСОБА_3 та автомобілем марки ?GЕLLY?. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями порушив п.2.3 ?б?, 10.1 Правил дорожнього руху України, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суді відповідач свою вину у вчиненому правопорушенні визнав та підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Внаслідок ДТП власнику транспортного засобу ?КІА SРОRTAGЕ? д.н..з. НОМЕР_1 завдані матеріальні збитки.

На момент скоєння ДТГІ цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ?ВАЗ 21063? н.д.з. НОМЕР_2 була застрахована відповідно до Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? в ПАТ ?НАСК ?ОРАНТА? згідно полісу №АО/5255074. Полісом № АО/5255074 встановлений ліміт відповідальності ПАТ ?НАСК ?ОРАНТА? в розмірі 100000,00 грн., франшиза -1000,00 грн.

В березні 2020 року позивач звернувся до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" із заявою щодо виплати страхового відшкодування, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою за фактом пошкодження транспортного засобу ?КІА SРОRTAGЕ? д.н.з. НОМЕР_1 .

13 травня 2020 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 99000 грн. згідно ст. 29 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? з урахуванням коефіцієнту зносу.

Однак сума відновлювального ремонту відповідно до рахунку-фактури № 35 від 04.05.2020 року; Акту № ОУ-000035 здачі-прийняття робіт від 05.06.2020 року; Товарного чеку №35 від 05.06.2020 року склала 314382 гривень.

Крім того, позивач зазначив, що він поніс збитки, у зв`язку з евакуацією транспортного засобу у розмірі 12 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 163 від 22.03.2020 року.

За таких обставин позивач вказаує на те, що сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 227382,00 грн. (314382,00 грн. + 12000,00 грн. - 99000,00 грн. = 227382,00 грн.).

17 липня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 02 листопада 2020 року.

09 вересня 2020 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_1 , в якому зазначає, що у задоволенні позову в повному обсязі має бути відмовлено через його безпідставність, необґрунтованість, а також через те, що даний позов не підкріплений належними доказами і ґрунтується виключно на припущеннях позивача, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору та бажанні отримати незаконну матеріальну вигоду.

На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПАТ ?НАСК ?ОРАНТА? на підставі полісу № АО/5255074, яким встановлений ліміт відповідальності ПАТ ?НАСК ?ОРАНТА? в розмірі 100000,00 грн., франшиза 1000,00 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПАТ ?НАСК ?ОРАНТА?. Представником страхової компанії вірогідно проведено огляд пошкодженого транспортного засобу марки ?КІА SРОRTAGЕ? д.н.з НОМЕР_1 та складено протокол, в якому зафіксовано перелік пошкоджень та визначено об`єм ремонтних робіт для відновлення

транспортного засобу. Яка на час подання позову не відома відповідачу.

Сума виплати страхового відшкодування для позивача виявилася замала. Позивач звернувся з метою відновлювального ремонту свого авто до суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 , який здійснив начебто ремонт авто на суму 314 982,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 35 від 04.05.2020, актом

№ОУ-000035 здачі-прийняття робіт від 05.06.2020 року, товарним четом №35 від 05.06.2020 року на вищевказану суму. Дані документи викликають сумнів у відповідача щодо їх достовірності. Згідно акту № ОУ-000035 здачі-прийняття робіт (надання послуг) не зрозуміло, які ж роботи все ж таки виконувалися. В акті зазначені перелік деталей із цінами на суму відновлювального ремонту.

В позовній заяві відсутні належні та допустимі докази спричинення матеріальної шкоди, у зв`язку з відновленням транспортного засобу в ФОН ОСОБА_4 на суму 314 382,00 грн.

Відповідач вказує на те, що висновку експертного автотоварознавчого дослідження, виконаного особою, який має відповідну кваліфікацію з правом проведення автотоварознавчих експертиз матеріали справи не містять. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження в ДТП не зрозуміло яким чином розраховувалась. Відповідачу невідома ринкова вартість пошкодженого автомобіля на дату оцінки (домоменту ДТП), становить 213745,00 грн. Ринкова вартість автомобіля рівна вартості матеріального збитку. Тобто виконана без дотриманням вимог законодавства, всі розрахунки не обгрунтовані, то того ж, інших доказів щодо розміру спричинених позивачу збитків в результаті пошкодження його автомобіля суду не надано.

Щодо збитків пов`язаних з евакуацією транспортного засобу у розмірі 12000 грн., відповідач вважає, що позивач не надав належним чином оформлену квитанцію до прибуткового ордеру, а тому не відсутні підстави відшкодування вище вказаних збитків.

02 листопада 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

20 січня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. у даній справі призначено судову авто товарознавчу експертизу.

07 липня 2022 року з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшло клопотання експертів про надання додаткових матеріалів.

05 серпня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області поновлено провадження у даній справі та призначено судове засідання.

08 листопада 2022 року до суду надійшло повідомлення від експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №15865/22-56 від 28.10.2022 року. У повідомленні зазначено, оскільки умови клопотання від 23.06.2022 року не виконані, тобто не були надані фотографії (в електронному вигляді) первинного огляду пошкодженого об`єкта дослідження та його пошкоджених складових станом на момент ДТП, та керуючись ч. 8 ст. 72 ЦПК України експерт повідомляє про неможливість надання висновку.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник відповідача та відповідач, у судовому засіданні позов визнали частково, на суму в розмірі 100000 грн., як різниця між визначеним ПАТ НАСК Оранта матеріальним збитком та виплаченою страховою сумою, що відповідає розрахунку страхового відшкодування від 24 квітня 2020 року.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши представника відповідача, відповідача, вивчивши письмові докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи із наступного.

Згідно із ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що 15 березня 2020 року, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , на автодорозі М-01 Київ-Чернігів 47 км+700 м, керуючи автомобілем марки ?ВАЗ 21063? н.д.з. НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку м. Чернігів, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок заносу здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки ?КІА SРОRTAGЕ? д.н..з. НОМЕР_1 за кермом якого перебував власник автомобіля ОСОБА_3 та автомобілем марки ?GЕLLY?. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Внаслідок ДТП власнику транспортного засобу ?КІА SРОRTAGЕ? д.н..з. НОМЕР_1 завдані матеріальні збитки.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ?ВАЗ 21063? н.д.з. НОМЕР_2 була застрахована відповідно до Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? в ПАТ ?НАСК ?ОРАНТА? згідно полісу №АО/5255074. Полісом №АО/5255074 встановлений ліміт відповідальності ПАТ ?НАСК ?ОРАНТА? в розмірі 100000,00 грн., франшиза -1000,00 грн.

В березні 2020 року позивач звернувся до ПАТ ?НАСК ?ОРАНТА? з заявою щодо виплати страхового відшкодування, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою за фактом пошкодження транспортного засобу ?КІА SРОRTAGЕ? д.н.з. НОМЕР_1 .

У розрахунку страхового відшкодування ПАТ ?НАСК ?ОРАНТА? від 24 квітня 2020 року зазначений розмір завданих матеріальних збитків власнику транспортного засобу ?КІА SРОRTAGЕ? д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 199944 грн. 26 коп. (а.с. 73)

До матеріалів страхової справи додана ремонтна калькуляція за № ВІ 8585СК від 23 березня 2020 року 199944 грн. 26 коп. (а.с.79) Також доданий протокол (Акт) огляду транспортного засобу із зазначенням переліку пошкоджень, назва деталі та опис пошкодження; додаток до протоколу (Акту) огляду транспортного засобу. Із вказаними документами був ознайомлений під підпис учасник дорожньо-транспортної пригоди власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3

13 травня 2020 року ПАТ ?НАСК ?ОРАНТА? здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 99000 грн. згідно ст. 29 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? з урахуванням коефіцієнту зносу.

04 травня 2020 року позивач звертався до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 який видав йому рахунок-фактуру № 35 від 04 травня 2020 року із зазначенням переліку запчастин (не вказано чи ці запчастини були придбані та замінені у пошкодженому автомобілі) та робіт, а також Акт № ОУ-000035 здачі-прийняття робіт від 05.06.2020 року на суму 314382 грн. 00 коп.

За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України Про страхування).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України Про страхування). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України Про страхування). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України Про страхування. До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вказаний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), де Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст.36 цього Закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач погодився з розміром страхового відшкодування, який був визначений страховиком.

При цьому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу замінених деталей, не входять до обов`язку страховика згідно Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди.

Так, при проведенні розрахунку у рахунку-фактурі № 35 від 04 травня 2020 року, а також Акті № ОУ-000035 здачі-прийняття робіт від 05.06.2020 року ФОП ОСОБА_4 не зазначено, чи нарахована визначена сума витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

У розрахунку страхового відшкодування від 24 квітня 2020 року наданого ПАТ Національна акціонерна страхова компанія Оранта зазначений розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) в сумі 199944 грн. 74 коп.

Таким чином, суд не приймає як належні, допустимі, достатні докази надані позивачемна підтвердження розміру завданого збитку рахунок-фактуру № 35 від 04 травня 2020 року, Акт № ОУ-000035 здачі-прийняття робіт від 05.06.2020 року ФОП ОСОБА_4 .

При цьому при визначенні розміру відшкодування суд враховує визначену у розрахунку страхового відшкодування від 24 квітня 2020 року наданого ПАТ Національна акціонерна страхова компанія Оранта зазначений розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) в сумі 199944 грн. 26 коп. із врахуванням сплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 99000 грн. 00 коп., тому задовольняє вимоги позивача частково на суму 100944 грн. 26 коп. (199944, 26 грн. 99000 грн.= 100944 грн. 26 коп.)

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на евакуацію транспортного засобу в розмірі 12000 грн., в цій частині позову також слід відмовити, виходячи із наступного.

Позивачем надана квитанція до прибуткового касового ордера за № 163 від 22 березня 2020 року видана ТОВ Автосоюз, завірена печаткою ФОП, про те, що від власника пошкодженого авто ОСОБА_3 прийнята сума в розмірі 12000 грн. 00 коп., підстава евакуація автомобіля КІА ВІ 8585 СР с. Залісся 47км-м.Полтава + легковий причеп, кови трактора.

Форма прибуткового касового ордера (типова форма № КО-1) затверджена у додатку до Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року за № 148.

У прибутковому касовому ордері повинні бути заповнені всі реквізити. Виправлення в прибуткових касових ордерах забороняються.

За реквізитом "Найменування підприємства (установи, організації)" вказується назва юридичної особи, яка приймає готівкові кошти.

За реквізитом "Прибутковий касовий ордер № вказується номер та дата оформлення касового ордера.

Вказані реквізити також повинні збігатися з номером та датою реєстрації ордера в журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів.

Дата повинна збігатися з фактичним надходженням готівки в касу, адже відповідно до Положення № 148 приймання і видача готівки за касовими ордерами проводиться тільки в день їх складання.

У полях таблиці вказується порядковий номер запису, номер кореспондуючого рахунку, код аналітичного рахунку, сума, яка отримана (включаючи й суму ПДВ), та код цільового призначення та примітки.

За реквізитом "Прийнято від" вказується інформація про особу або суб`єкта господарювання, від яких прийнято готівкові кошти.

Цей реквізит не заповнюються в касових ордерах, які оформляються на загальну суму проведених підприємством касових операцій (отримання готівки з банку за чеком та оприбуткування її в касі).

Окремо вказується підстава для оприбуткованих коштів або джерело походження. У такому випадку - повернення залишку підзвітних сум.

За реквізитом "Сума вказується фактично отримана сума коштів. Якщо платник податків є платником ПДВ, то зазначається загальна сума отриманих коштів, включаючи суму ПДВ.

Далі у прибутковому касовому ордері зазначаються додаткові документи (за наявності), які є підставою для складання ордера. Якщо таких документів немає, у рядку "Додатки ставиться прочерк.

Також проставляються підписи касира, який отримав кошти й головного бухгалтера.

Поля відривної частини прибуткового касового ордера, тобто квитанції, заповнюються аналогічно частині, яка залишається у суб`єкта господарювання.

Вказується:

-назва юридичної особи, яка приймає готівкові кошти,

-реквізити касового ордера, особа, від якої отримано готівку,

-підстава отримання та сума прописом.

Відривна частина прибуткового касового ордера також містить підписи касира та головного бухгалтера, які можуть бути засвідчені відбитком печатки юрособи у разі її наявності.

Із наданої до суду квитанції до прибуткового касового ордера за № 163 від 22 березня 2020 року вбачається, що вона вищевказаним нормам не відповідає. До суду поданий не заповнений касовий ордер із відривною частиною до прибуткового касового ордеру. Таким чином суд не приймає до уваги вказаний доказ як допустимий та достовірний.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України враховуючи, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76 84, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 100944 грн. 26 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.