Справа № 758/8829/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Губенко О. М.,

представника заявника - Петченка Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання Компанії «НітроХем Трейдінг Анштальт» про визнання та виконання на території України рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню щодо боржника Компанії «Фосана Інвестментс Лімітед», -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника Компанії «НітроХем Трейдінг Анштальт» - адвоката Петченко Р.С. про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що заочним рішенням Князівського окружного суду Князівства Ліхтенштейн від 24 січня 2022 року у справі № 02 CG.2021.262 було задоволено позовні вимоги Компанії «НітроХем Трейдінг Анштальт», зареєстрованої за законодавством Князівства Ліхтенштейн, реєстраційний номер FL-0002.220.234-4 , до Компанії «Фосана Інвестментс Лімітед», зареєстрованої за законодавством Республіки Кіпр, реєстраційний номер НЕ160932, про зобов`язання відповідача відшкодувати позивачу суму у розмірі 9731092 доларів США 46 центів плюс 3% річних з 01.01.2016 року та відшкодувати судові витрати у розмірі 70403,37 швейцарських франків. Згідно офіційного підтвердження набуття законної сили та визнання таким, що підлягає виконанню, виданого Окружним судом Князівства Ліхтенштейн від 11 травня 2022 року, судове рішення від 24 січня 2022 року у справі № 02CG.2021.262, є остаточним та підлягає виконанню з 07 травня 2022 року. 26 січня 2022 року Окружний суд Князівства Ліхтенштейн надав підтвердження того, що позов та виклик в судове засідання на 24 січня 2022 року належним чином передано відповідачеві у справі - Компанії «Фосана Інвестментс Лімітед», її директору Маркусу Хаслеру. Оскільки боржник - Компанія « Фосана Інвестментс Лімітед» є одноосібним засновником (учасником) ТОВ «Сейм Інвест» (ідентифікаційний номер 36473201), місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 41Б та співзасновником (учасником) ТОВ «Беркана Плюс», ідентифікаційний номер: 33288599, місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Дарвіна, буд.20 та боржник не має місцезнаходження на території України, заявник просить розглянути клопотання за місцезнаходженням майна боржника в Україні в порядку ч. 2 ст. 464 ЦПК України та надати дозвіл на його виконання.

В судовому засіданні представник заявника Компанії «НітроХем Трейдінг Анштальт» просив клопотання задовольнити.

Представник боржника Компанії «Фосана Інвестментс Лімітед» в судове засідання не з`явися, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник ТОВ «Беркана Плюс» у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення по суті заявленого клопотання, не заперечував проти клопотання.

Представник ТОВ «Сейм Інвест» у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення по суті заявленого клопотання, не заперечував проти клопотання.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі боржника, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

Згідно зі ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, а у разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, нормою статті 462 ЦПК України визначено дві правові підстави (умови), за яких рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні: перша - це наявність міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; друга - за принципом взаємності.

Україна та Князівство Ліхтенштейн не мають міжнародного багатостороннього договору, який би регулював питання визнання і виконання судових рішень у цій категорії справ, і не мають також двостороннього договору про правову допомогу у цивільних і сімейних справах.

Для правильного застосування принципу взаємності як умови для визнання і виконання іноземного судового рішення є важливими положеннями частини другої статті 462 ЦПК України: «У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше».

Положення статті 462 ЦПК України дозволяють зробити такі висновки:

1) відсутність міжнародного договору не може бути перешкодою для визнання і надання дозволу на виконання на території України іноземного судового рішення, останнє може бути здійснено на основі принципу взаємності; 2) наявність взаємності презюмується (правило сприятливого ставлення щодо визнання і виконання іноземних судових рішень);

3) доказування зворотного (відсутність забезпечення взаємності в іноземній державі) покладається на заінтересовану особу (боржника).

Матеріали справи не містять доказів наявності того, що Князівство Ліхтенштейн не забезпечує взаємність у визнанні та виконанні на своїй території рішень, ухвалених українськими судами. Таким чином, суд України може визнати рішення Князівства Ліхтенштейн за принципом взаємності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 199/3311/18.

Згідно з ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Частиною 2 ст. 464 ЦПК України встановлено, якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Частиною 1 ст. 465 ЦПК України, вказує на те, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Судом встановлено, що заочним рішенням Князівського окружного суду Князівства Ліхтенштейн від 24 січня 2022 року у справі № 02 CG.2021.262 було задоволено позовні вимоги Компанії «НітроХем Трейдінг Анштальт», зареєстрованої за законодавством Князівства Ліхтенштейн, реєстраційний номер FL-0002.220.234-4 , до Компанії «Фосана Інвестментс Лімітед», зареєстрованої за законодавством Республіки Кіпр, реєстраційний номер НЕ160932, про зобов`язання відповідача відшкодувати позивачу суму у розмірі 9731092 доларів США 46 центів плюс 3% річних з 01.01.2016 року та відшкодувати судові витрати у розмірі 70403,37 швейцарських франків.

Згідно офіційного підтвердження набуття законної сили та визнання таким, що підлягає виконанню, виданого Окружним судом Князівства Ліхтенштейн від 11 травня 2022 року, судове рішення від 24 січня 2022 року у справі № 02CG.2021.262, є остаточним та підлягає виконанню з 07 травня 2022 року.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 своєї Постанови №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Згідно зі ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Зазначені норми також узгоджуються із положеннями ч. 3 ст. 466 ЦПК України.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

З урахуванням викладеного, та на підставі наданих у справі доказів, з яких судом не встановлено підстав для відмови у задоволені клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності ч. 8 ст. 467 ЦПК України, оскільки в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, то суд визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, тобто станом на 17 квітня 2023 року.

Згідно із ч. 1 ст. 470 ЦПК України на підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який пред`являється для виконання в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 247, 462, 463, 464, 466, 467 ЦПК України -

У Х В А Л И В :

Клопотання Компанії «НітроХем Трейдінг Анштальт» про визнання та виконання на території України рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню щодо боржника Компанії «Фосана Інвестментс Лімітед» - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на виконання заочного рішення Княжого окружного суду у м. Вадуц Князівства Ліхтенштейн від 24 січня 2022 року у справі у справі № 02 CG. 2021.262 про зобов`язання компанії «Фосана Інвестментс Лімітед», зареєстрованої за законодавством республіки Кіпр, реєстраційний номер НЕ 160932 за адресою: Республіка Кіпр, 1026, Несторос, 42 Нікосія, Каімаклі відшкодувати компанії «НітроХем Трейдінг Анштальт», зареєстрованої за законодавством Князівства Ліхтенштейн, реєстраційний номер FL-0002.220.234-4 за адресою: вул. Кірхштрассе, 39, 9490, м. Вадуц, Ліхтенштейн суму у розмірі 9731092 доларів США 46 центів, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 364915967 грн. 25 коп., плюс 3% процентів річних з 01.01.2016 року, і судові витрати в сумі 80403 долари США 37 центів, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 3015126 грн. 37 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Головчак