Справа № 553/1737/23
Провадження № 2/553/2465/2023
У Х В А Л А

12.07.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

07.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами:

- шлюб, зареєстрований 04.08.2022 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 1047, розірвати;

- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття;

- залишити проживати малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним, за адресою: АДРЕСА_1 .

Автоматизованою системою документообігу 07.07.2023 для розгляду зазначеної справи визначено суддю Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркову Ю.М.

При вирішенні питання про відкриття провадження по даній цивільній справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами пункту 4 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Позивач ставить вимогу, у тому числі, про визначення місця проживання малолітньої дитини, однак з позову взагалі не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини, а навпаки позивач вказує на відсутність такого спору, при цьому посилається на ст. 161 Сімейного кодексу України.

Звертаючись з вищезазначеною (окремою) вимогою, позивач сплатив за дану вимогу судовий збір у розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір", що свідчить про його намір захистити свої права у судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач не вказує, чи звертався він або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались. До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України.

У позовній заяві не зазначено, якими доказами підтверджується факт проживання дитини з позивачем, не додано до позовної заяви відповідних документів (довідки про склад сім`ї, акту про фактичне проживання тощо).

Згідно вимог ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно положень ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позивачем не зазначено чи звертався він до органу опіки та піклування з заявою про визначення місця проживання дитини та необхідним пакетом документів, чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність визначення місця проживання дитини.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава визначення місця проживання дітей. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності визначення місця проживання дитини. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з батьками та вивчає наявність підстав для визначення місця проживання дітей.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Слід зауважити, що в позові об`єднано дві позовні вимоги які, на думку суду, не можуть бути розглянуті в одному позовному провадженні (розірвання шлюбу і визначення місця проживання дитини), оскільки відсутня спільність предмету позову, позовні вимоги не однорідні. У справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі і що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, що може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог.

Таким чином, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, позовну заяву належить залишити без руху, надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків і роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною і йому повернута.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175-177, 185, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та визначення місця проживання дитини - залишити без руху, встановити позивачу семиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 12.07.2023.

Суддя Ю.М. Подмаркова