Справа № 367/5919/18
Провадження №4-с/367/21/2023
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

за участю секретаря Дунаєва Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича в рамках судового контролю за виконанням судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду надійшла скарга ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича в рамках судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просить визнати протиправною бездіяльність Головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича щодо не здійснення об`єктивного та своєчасного вирішення порушеного заявником питання, викладеного у заяві від 05.07.2021 року про надання розрахунку заборгованості, не прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, не забезпечення його виконання та інформування заявника про результати розгляду; Зобов`язати Головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича або іншу посадову особу Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), розглянути заяву від 05.07.2021 року про надання розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні № 57711758, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, забезпечити його виконання та інформування заявника про результати розгляду; Зобов`язати Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання; Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). При цьому посилається на те, що заявник є стягувачем у вказаному виконавчому провадженню. 05.07.2021 представника заявника ОСОБА_1 адвокат Уманець Т.Г. звернувся із заявою про надання розрахунку заборгованості, яка не була розглянуто державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та не надано жодної відповіді на вказану заяву.

В судове засідання скаржник та представник скаржника не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, подали заяву, у якій просили проводити розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали та просили задовольнити.

Головний державний виконавець Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 9 частини 3 статті 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно статті 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року N 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ч. 1 ст. 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. (ч.ч. 1 та 5 статті 26 Закону № 1404-VIII).

Судом встановлено, що в провадженні Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 57711758 з примусового виконання судового наказу, виданого 10.10.2018 року Ірпінським міським судом Київської області по справі № 367/5919/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь заявника аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Уманець Т.Г. звернувся до державного виконавця із заявою про надання розрахунку заборгованості від 05.07.2021. Дану заяву було отримано відповідальною особою Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05.07.2021, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначені основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених ЗУ "Про виконавче провадження" випадках на приватних виконавців (стаття 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»). Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти прийняті на їх виконання (стаття 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється дотриманням принципів: верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності;, обов`язковості виконання рішень; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями (ч. 1 статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом..

В порушення вищезазначених вимог Закону замість надання державним виконавцем вмотивованої відповіді на заяву представника заявника ОСОБА_1 адвокат Уманця Т.Г., дану заяву було залишено без жодної відповіді станом на дату подання скарги.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем безпідставно не розглянуто заяву представника заявника ОСОБА_1 адвокат Уманець Т.Г. про надання розрахунку заборгованості від 05.07.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на піде гаві відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На виконання частини третьої статті 137 ЦПК України на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасником справи подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 етапі 137 ЦПК України).

На підтвердження витрат на правничу допомогу, представником ОСОБА_1 адвокатом Уманцем С.Г. до суду надано копії наступних документів: Договір про надання правової допомоги № 37 від 01.10.2021, Додаткову угоду № 2 до Договору № 37 про надання правової допомоги від 01.10.2021, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 04.11.2022, а також Акт наданих послуг від 04.11.2022 згідно Договору про надання правової допомоги від 01.10.2021 № 37 на суму 7 750,00 грн.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та доведеність обставин, на які скаржник посилається як на підставу для задоволення скарги, а тому задовольняє скаргу в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 259-261, 263-265, 449, 451 ЦПК України, ст.ст. 18, 19, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича в рамках судового контролю за виконанням судового рішення задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича щодо не здійснення об`єктивного та своєчасного вирішення порушеного заявником питання, викладеного у заяві від 05.07.2021 року про надання розрахунку заборгованості, не прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, не забезпечення його виконання та інформування заявника про результати розгляду.

Зобов`язати Головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича або іншу посадову особу Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), розглянути заяву від 05.07.2021 року про надання розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні № 57711758, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, забезпечити його виконання та інформування заявника про результати розгляду.

Зобов`язати Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Стягнути з Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 08200, Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Ярославська, 11) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу за рахунок бюджетних асигнувань в розмірі 7 750 (сім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова