Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2608/21

Номер провадження: 2/511/20/23

18 квітня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання- Замковенко О.Б.,

за участю:

представника позивача - адвоката Заставного Р.А.( дистаційно),

представника відповідача-адвоката Магери Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне Акціонерне Товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта»» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача.

03.12.2021 року представник позивача - адвокат Бочаров А.В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з останнього на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) моральну шкоди, завданої смертю батька, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, у розмірі 150 000грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000грн.

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 18.09.2020 року приблизно о 09.15 год. в с.Марківка Роздільнянського району Одеської області відбулась ДТП, де водій ОСОБА_2 керуючи автомобіля «НYUNDAI ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП, пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. За даним фактом 18.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №0000493 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК за фактом дорожньо-транспортної пригоди. Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу №АО5624680. Позивач ОСОБА_1 є сином померлого, є інвалідом І групи та перебував на утриманні батька. Внаслідок ДТП, сину загиблого ОСОБА_1 завдано моральну шкоду.Позивачем до страхової компанії було подано заяву про виплату страхового відшкодування пов`язаного із заподіяною моральною шкодою - 60 000 грн.. 27.08.2021 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачу було виплачено 60 000 грн. страхового відшкодування моральної шкоди.Проте на думку позивача розмір страхового відшкодування моральної шкоди не є співрозмірним із фактичним розміром заподіяної моральної шкоди позивачу, який заподіяно внаслідок смерті його батька ОСОБА_3 , а тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з підстав наведених вище.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С.І. від 14 грудня 2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.01.2022 року витребувано цивільну справу №511/2312/21 (провадження 2/511/727/21 за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи., яка зберігається в Роздільнянському районному суді Одеської області.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.08.2022 року залучено до участі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне Акціонерне Товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта»».

26.10.2022 року від представника третьої особи - Публічне Акціонерне Товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта»», надійшли письмові пояснення (а.с.96).

31.10.2022 року від представника відповідача -адвоката Магери Р.Ю. надійшов відзив на позовну заяву. ( а.с.105-108)

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.01.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача- адвокат Заставний Р.А., який діяв на підставі ордера серії ВС № 1170446 від 14.11.2022 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, що відповідають змісту позовних вимог та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Магера Р.Ю., який діяв на підставі ордера серії ВН № 1107337 від 18.01.2022 року, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив суд відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи - Публічне Акціонерне Товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта»» в судове засідання не з`явився, надала письмові пояснення, в яких просила справу розглядати у їх відсутності.( а.с. 96)

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , виданого Марківською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 07.05.1983 року, на підставі актового запису №4, його батьками зазначені: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 . (а.с.19).

Мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 08.09.2015 року, на підставі актового запису № 560. ( а.с.18)

Батько позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_5 , виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.11.2020 року, на підставі актового запису № 634. ( а.с.17)

Відповідно до довідки акта огляду МСЕК серії 2-18 ОД № 083547 виданої 29.11.2011 року позивач є інвалідом 1 групи безстроково.( а.с.22)

Згідно довідки № 243 виданої виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 13.1.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 доглядав за своїм сином інвалідом першої групи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Син знаходився на утриманні батька.( а.с.23)

Так під час розгляду справи судом встановлено, що 18.09.2020 року приблизно о 8.50 год. на проїздній частині АДРЕСА_1 сталась ДТП, а саме: з боку смт. Великомихайлівка у напрямку м.Роздільна зі швидкістю приблизно 50 км/г рухався автомобіль марки «НYUNDAI ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , котрий перетинав проїзджу частину у місті, де відсутні переходи, рухаючись з лівого боку праворуч за ходом руху автомобіля, вибіг із- за задньої частини невстановленого автомобіля, що рухався у зустрічному напрямку для водія ОСОБА_2 напрямку та фактично, здійснив набігання на лівий борт автомобіля «НYUNDAI ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_2 в районі передньої лівої дверці. Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

За даним фактом 18.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №0000493 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК за фактом дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку проведеної на досудовому слідстві судово-медичної експертизи № 61/112 від 18.12.2020, встановлено, що у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження, характерні для ДТП, а саме: крововилив під тверду мозкову оболонку (субдуральна гематома) переважно над правою півкулею головного мозку, забій головного мозку тяжкого ступеню (за клінічними даними) вогнищевий крововилив у м`які тканини лівої скронево-тім`яної ділянки волосистої частини голови.

Смерть ОСОБА_3 не знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманою в результаті ДТП черепно-мозковою травмою, а носить непрямий, випадковий, опосередкований характер і настала від тромбоемболії гілок легеневої артерії. Утворенню тромбів в глибоких венах сприяла обумовлена отриманою ЧМТ тривала відносна іммобілізація хворого (значна знижена рухлива активність), наявність фонової серцевої патології у формі хронічної ішемічної хвороби серця, а також невизначені індивідуальні особливості організму хворого. Тобто, утворення тромбів з наступною тромбоемболією легеневої артерії не є закономірним ускладненням ЧМТ; носить випадковий характер.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 22-2052 від 23.05.2022, встановлено, що дії водія автомобіля «НYUNDAI ACCENT», н/з НОМЕР_2 , в умовах пригоди регламентувались вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху, що передбачають застосування гальмування з моменту об`єктивно можливого виявлення небезпеки для руху, якою у даному випадку був вибіг пішохода на проїзну частину. Належним виконанням вимог п. 12.3. ПДР водій автомобіля «НYUNDAI ACCENT», н/з НОМЕР_2 не мав технічної можливості уникнути ДТП. Дії водія цього автомобіля, з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області Бірюкова Є.О. від 29.06.2022 року кримінальне провадження за №0000493 від 18.09.2020 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (а.с.109-111).

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу №АО5624680 (чинного на дату ДТП). ( а.с.37)

Після ДТП ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду завдану смертю потерпілого, відповідно до ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

18.08.2021 року між представником потерпілого ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» була укладена угода про припинення зобов`язання переданням відступного на суму 100 000 грн, а саме: відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.; відшкодування витрат на поховання в розмірі 5 500 грн.; відшкодування витрат на лікування потерпілого в розмірі 44 500 грн. ( а.с.100)

Відповідно до зазначеної угоди 100 000 грн. були перераховані на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням №43532 від 28.08.2021 року.( а.с.101)

В подальшому, 03.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення грошових коштів відповідно до п.п. 27.2 ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (справа №511/2312/21).

19.11.2021 року між представником потерпілого ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» була укладена угода про припинення зобов`язання переданням відступного від 19.11.2021 року на суму 135000грн. ( а.с.98)

Відповідно до зазначеної угоди 135 000 грн. були перераховані на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням №60353 від 24.11.2021 року. (а.с.99)

Згідно письмової розписки від 20.09.2020 року донька померлого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 отримала від ОСОБА_2 15 000грн. на лікування батька. ( а.с.112)

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України ( 16.01.2003р. №435-ІV), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 1193 ЦК України).

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2020 року в справі №455/1076/16-ц (провадження №61/48155св18).

Згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає, тобто для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Майнова шкода це зменшення майнової сфери особи ( учасника правовідносин потерпілого) внаслідок порушень її особистих немайнових прав.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, давши оцінку наданим доказам по справі, приходить до наступного висновку.

Із висновку проведеної на досудовому слідстві судово-медичної експертизи № 61/112 від 18.12.2020, вбачається, що смерть ОСОБА_3 не знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманою в результаті ДТП черепно-мозковою травмою, а носить непрямий, випадковий, опосередкований характер і настала від тромбоемболії гілок легеневої артерії. Утворенню тромбів в глибоких венах сприяла обумовлена отриманою ЧМТ тривала відносна іммобілізація хворого (значна знижена рухлива активність), наявність фонової серцевої патології у формі хронічної ішемічної хвороби серця, а також невизначені індивідуальні особливості організму хворого. Тобто, утворення тромбів з наступною тромбоемболією легеневої артерії не є закономірним ускладненням ЧМТ; носить випадковий характер.

Із висновку проведеної на досудовому слідстві судової автотехнічної експертизи № 22-2052 від 23.05.2022, вбачається, що дії водія цього автомобіля, з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області Бірюкова Є.О. від 29.06.2022 року кримінальне провадження за №0000493 від 18.09.2020 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Таким чином, невинуватість водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що відбулася за його участі та участі ОСОБА_3 , доведена під час розгляду справи належним та допустимим доказом, висновки викладені у якому, не були спростовані представником позивача.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, недоведеність безпосереднього причинного зв`язку між ДТП та діями водія ОСОБА_2 , а саме складу у його діях цивільного правопорушення, тому суд приходить до переконання, що заявлені вимоги про стягнення шкоди, спричиненої внаслідок ДТП необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а тому у ньому має бути відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,4,12,13,81,89,259,263-265,354 ЦПК України суд,-

ухвалив:

В задоволені позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне Акціонерне Товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта»» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 19.04.2023 року.

Суддя С. І. Гринчак