Справа № 466/2988/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судових засідань Шукост О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення, -

у с т а н о в и в:

заявник звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із заявою, в якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: м.Астрахань, Астраханська область, російська федерація.

В обґрунтування заяви покликається на те, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після початку повномасштабної війни йому вдалося виїхати з м.Маріуполь до Львівської області. Його матір ОСОБА_2 було примусово вивезено у російську федерацію. Зв`язок із нею було втрачено. В подальшому, йому вдалося зв`язатися із жінкою, яка була вивезена разом із його матір`ю, яка і повідомила про смерть ОСОБА_2 .

У зв`язку із припиненням всіх співпраць Міністерства юстиції України із російською федерацією, неможливістю легалізувати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , змушений звернутися до суду.

У судове засідання учасники не з`явилися, від заявника ОСОБА_1 поступила заява про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши покази свідка, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що відповідно до «Свидетельства о смерти», виданого «Специализированным отделом службы записи актов гражданського состояния астраханськой области» ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце смерті: російська федерація, Астраханська область, м.Астрахань.

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася спадщина.

ОСОБА_1 звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 .

Листом від 30.01.2023 року №115/02-14 йому було роз`яснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті спадкодавця.

Відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.5 пункту 1 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 року №298/5 спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України.

Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» зупинено у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 26, ст. 162) та здійснено вихід із вказаних відносин.

Таким чином, заявник позбавлений можливості встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у спосіб інший, аніж в судовому порядку.

Факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судовому засіданні також підтверджено показами свідка ОСОБА_3 , яка зазначила, що вона із чоловіком ОСОБА_1 проживали у м.Маріуполь. Матір чоловіка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 також проживала у м.Маріуполь, проте у іншому районі. Після початку повномасштабної війни, та тимчасової окупації м.Маріуполь у них із матір`ю чоловіка втрачено зв`язок, міст між їхніми районами проживання було підірвано. Згодом їй стало відомо, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із її подругою було вивезено в місто астрахань російської федерації, де вона і померла від серцевого нападу. Жодної іншої інформації їм не надають, про місце захоронення ОСОБА_2 їм не відомо. Свідок ствердила, що ОСОБА_1 є єдиним сином померлої ОСОБА_2 , його батько вже давно помер.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Враховуючи вищевикладене, те, що встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , іншим чином, ніж у судовому порядку встановити неможливо, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 293, 294, 315, ст.319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

заяву задовольнити.

Встановити факт про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: м.Астрахань, Астраханська область, російська федерація.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Львівського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 79019, м.Львів, пр.Чорновола, 39.

Суддя О. І. Баєва