Справа № 732/825/23
Провадження 2-о/732/57/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Карпинської Н.М., секретар Воропаєва К.В., розлянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа: Городнянська міська рада Чернігівської області), про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою та просила встановити факт належності спадкового договору від 21 грудня 2005 року, укладеного між заявником та ОСОБА_2 , посвідченого нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області Тихоновою Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1919, де заявник є набувачем.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що у зв`язку із невідповідністю прізвища та по батькові заявника, зазначеними у договорі із даними, що містяться у паспорті, вона не може підтвердити свої права набувача.

У судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.17).

Представник заінтересованої особи Городнянської міської ради Чернігівської області у судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання від 11.07.2023 за № 03-09/1241 про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення вимог заяви (а.с.18-19).

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 293 ЦПК України, п. п. 4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.95 року " Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

За правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов:

1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення;

3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що 21.12.2005 року нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області було посвідчено спадковий договір між відчужувачем - ОСОБА_2 та набувачем, де анкетні дані набувача вказані як: " ОСОБА_3 ".

За даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05 травня 2021 року Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), суд встановив, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Городня Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис № 176 від 05.05.2021 (а.с.10).

Згідно паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 04 червня 2007 року прізвище заявника ОСОБА_4 , а по батькові ОСОБА_5 (а.с.3).

З дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 встановлено, що прізвище ОСОБА_4 заявник набула внаслідок шлюбу 18 серпня 1992 року (актовий запис № 62). Через введення українського документообігу, у перекладі з російського "Слесарева" в різні роки різними установами та посадовими особами її прізвище та по батькові перекладали у довільному порядку, тому у спадковому договорі, який має для неї значення правоустановчого документа зазначено " ОСОБА_3 ", а втрачений паспорт громадянина України, виданий 1996 року замінили на новий, виданий 04 червня 2007 року з точним звуковим позначенням відповідно до запису російською мовою у її свідоцтві про шлюб, вказавши " ОСОБА_1 ".

Як вбачається із змісту п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виправлення в нотаріально посвідчені документи не вносяться.

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих ми майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки та не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, а також, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Керуючись 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності спадкового договору від 21 грудня 2005 року, укладеного між заявником та ОСОБА_2 , посвідченого нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області Тихоновою Євгенією Миколаївною, зареєстрованого в реєстрі за № 1919, як такого де ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 04 червня 2007 року) є набувачем майна, зазначеного у цьому договорі.

Судові витрати по справі не відшкодовуються.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. М. Карпинська