СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/34/23
ун. № 2-2403/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шум Л.М.,

за участю секретаря Сахнюк Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", зацікавлена особа: приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович про визнання виконавчого листа таким, що часково не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Титаренко Н.Б. звернулася до Святошинського районного суду м.Києва із заявою про визнання виконавчого листа таким, що часково не підлягає виконанню, вимоги якої обґрунтовує наступним.

29 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №0 на суму 75000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту до 29.11.2027 року.

17.05.2010 ПАТ «УкрСиббанк» звернувся з позовом до суду щодо стягнення з ОСОБА_1 на свою користь суми заборгованості у розмірі 661894,57 грн. та судові витрати у справі, а всього - 663714, 57 грн.

25 жовтня 2010 року заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі 2-2403/2010 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" суму заборгованості у розмірі 661 894, 57 грн. та судові витрати у справі в розмірі 1820,00 грн., а всього 663 714, 57 грн.

25.02.2022 у відповідь на адвокатський запит, АТ «УкрСиббанк» повідомив, що 29.11.2010 отримав грошові кошти від ОСОБА_1 у розмірі 62000,00 доларів США, а АТ "Дельта Банк" було відступлена право вимоги лише на 221684,09 грн.

29.11.2010 року, після того, як було винесено заочне рішення суду, ОСОБА_1 здійснила платіж на погашення боргу за кредитним договором в розмірі 62 000, 00 доларів США, що еквівалентно 492 156,00 грн., що підтверджується квитанцією № 21 .

ОСОБА_1 не знала про те, що на момент оплати коштів, відбувався судовий розгляд справи та заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_1 частково виконала зобов`язання на суму 492 156,00 грн, що підлягає стягненню за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня року у справі №2-2403/10. При цьому ПАТ «УкрСиббанк» не повідомив суду про факт виконання зобов`язання за кредитним договором, та в подальшому не врахував цю оплату при відступленні права вимоги, що призвело до того, що сплачена сума ОСОБА_1 на часткове погашення заборгованості перед ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 492 156,00 грн не була врахована при винесенні рішення, а в подальшому - при видачі виконавчого листа. При цьому ПАТ «УкрСиббанк» не пред`являв виконавчий документ до виконання.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 29.11.2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 р. у справі №759/4743/17 було постановлено про задоволення заяви представника ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони стягувача, видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для пред"явлення виконавчого листа до виконання. Замінено сторону виконавчого провадження у цивільній справі № 2-2403/2010 - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта Банк». ПАТ «Дельта Банк» видано дублікат виконавчого листа № 2- І403/2010 від 25.10.2010 року та поновлено строк для пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання.

Дублікат виконавчого листа №2-2403/10 був виданий 16 лютого 2018 року ПАТ «Дельта Банк».

11.10.2019 року було відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1 старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипником Віталієм Вадимовичем за дублікатом виконавчого листа № 2-2403/10 від 16 лютого 2018.

В постанові про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 стягується борг по рішенню в розмірі 663 714, 57 грн., тобто не враховується вище наведений факт щодо сплати ОСОБА_1 частини заборгованості в розмірі 492 156,00 грн.

В рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 з ОСОБА_1 було стягнуто кошти в розмірі 1536,82 грн. відповідно до платіжного доручення №44327 від 03.12.2020 року,1536,82 грн., відповідно до платіжного доручення № 49676 від 28.12.2020 року, 1536,82 грн., відно до платіжного доручення №3699 від 28.01.2021 року, 1566,09 грн., відповідно до платіжного доручення №8026 від 25.02.2021 року, 1566,09 грн., відповідно до платіжного доручення №13933 від 30.03.2021 року.

Загальна сума стягнень за виконавчим провадженням № НОМЕР_1 становить - 7742,64 грн.

13 лютого 2021 року Святошинським районним судом м. Києва у справі №759/223/21 була постановлена ухвала, якою суд задовольнив заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2-2403/2010.

29.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. було відкрите виконавче провадження № НОМЕР_2. В постанові зазначається сума, що повинна бути стягнута з ОСОБА_1 в розмірі - 714,57 грн. приватним виконавцем не були враховані вже два факти часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 :

1) В рамках добровільного виконання вбов`язання у розмірі 492 156, 00 грн., що зазначалося вище і також не було враховано в попередніх виконавчих провадженнях; а також 2) сума стягнень, що була стягнута в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 в розмірі 7742,64 грн.

Таким чином, розмір заборгованості, що повинен підлягати стягненню у виконавчому провадженні НОМЕР_2 мав становити 163 815,93 грн., а не 663 714, 57 грн.

02.08.2021 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 приватним виконавцем Кошарським О.В. року була прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в якій постановив звернути стягнення на доходи (боржника) ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «К.А.Н. ДЕВЕЛОПМЕНТ» та здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 730396, 03 грн.

Згідно звіту «про здійснені відрахування та виплати» щодо ОСОБА_1 за період з 01.09.2021р. по 28.02.2022р., відповідно до цього звіту були здійснені наступні відрахування: за вересень 2021 року у розмірі 1771,00 грн.; за жовтень 2021 року у розмірі 1771,00 грн.; за листопад 2021 року у розмірі 1771,00 грн.; за грудень 2021 року у розмірі 1392,68 грн.; за січень 2022 року у розмірі 2357, 40 грн.; за лютий 2022 року у розмірі 2260,37 грн. Таким чином, загальна сума стягнень в рамках ВП НОМЕР_2 складає 11323, 45 грн.

Отже, виходячи з наведених вище фактів, реальний розмір боргу ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-2403/10, виданим 16.02.2018 становить 152492,48 грн., з урахуванням здійснення: 1) добровільного погашення частини боргу ОСОБА_1 29 -листопада 2010 року в розмірі 492 156, 00 грн., 2) стягнень у межах ВП НОМЕР_1 в загальному розмірі 7742,64 грн., та 3) стягнень в рамках ВП НОМЕР_2 в загальному розмірі 11323, 45 грн.

31.05.2022 року представником ОСОБА_1 було направлено адвокатський запит приватному виконавцю Кошарському О.В. з проханням надати інформацію та підтверджуючі платіжні доручення про розмір стягнутих коштів із ОСОБА_1 та перерахованих ТОВ «Вердикт Капітал» в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2.

04.08.2022 року представником ОСОБА_1 було направлене звернення з заявою ТОВ " Вердикт Капітал» з проханням зарахувати оплату згідно квитанції № 21 в погашення заборгованості в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 та звернутися з відповідною заявою до приватного виконавця Кошарського О.В. щодо зменшення розміру боргу ОСОБА_1 відповіді на цю заяву отримано не було.

12.09.2022 року представником ОСОБА_1 було направлене звернення з заявою приватному виконавцю Кошарському О.В. про зменшення суми заборгованості по виконавчому провадженню № НОМЕР_2, а саме з проханням зарахувати оплату 62000,00 доларів США згідно квитанції № 21 від 29.11.2010 як погашення заборгованості ОСОБА_1 по ВП НОМЕР_2; здійснити перерахунок заборгованості по ВП НОМЕР_2 з урахуванням всіх здійснених погашень боргу ОСОБА_1 ; надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_2.

Отже, на осонові вище зазначеного, просить суд, звернути увагу на те, що ОСОБА_1 частково добровільно виконала зобов`язання в розмірі 492156, 00 грн.,частково виконала зобов`язання за рахунок стягнень у ВП НОМЕР_1 в загальному розмірі 7742,64 грн., частково виконала зобов`язання за рахунок стягнень у ВП НОМЕР_2 в загальному розмірі 11 323, 45 грн., а тому просить суд визнати виконавчий лист №2-2403/10, таким, що частково не підлягає виконанню в частині виконаного зобов"язання в розмірі 511 222,09 грн. та стягнути витати на правничу допомогу.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Титаренко Н.Б. підтримала свою заяву та просила задовольнити її.

В судовому засіданні представник ТОВ "Вердикт Капітал-" Змієвська Т.П. заперечувала проти заяви боржника ОСОБА_1 , зазначивши, що обставини на які посилається заявник, як на підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зводяться до того, що останній не погоджується з розміром заборгованості зазначеним у постановах про відкриття виконавчих проваджень за номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2 та відсутністю відмітки на виконавчому документі про розмір стягнутих коштів. Наголошує, що всі ці обставини мають процедуру оскарження, порядок якої передбачено ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України, при цьому заявником не оскаржено жодного процесуального документу, з якими він не погоджується.

Отже, з огляду на те, що рішення, на примусове виконання якого було видано виконавчий лист №2-2403/10 від 16.02.2018 року Святошинським районним судом м. Києва, не скасовано та не виконано, при цьому жодна з дій як державного так і приватного виконавця не оскаржена - підстави для визнання вищезазначеного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Суд, вивчивши доводи та підстави поданої заяви, дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, доходить наступного.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2010 року заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі 2-2403/2010 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" суму заборгованості у розмірі 661 894, 57 грн. та судові витрати у справі в розмірі 1820,00 грн., а всього 663 714, 57 грн.

Судом встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 р. у справі №759/4743/17 було постановлено про задоволення заяви представника ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони стягувача, видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для пред"явлення виконавчого листа до виконання. Замінено сторону виконавчого провадження у цивільній справі № 2-2403/2010 - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта Банк». ПАТ «Дельта Банк» видано дублікат виконавчого листа № 2- І403/2010 від 25.10.2010 року та поновлено строк для пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання.

Судом встановлено, що дублікат виконавчого листа №2-2403/10 був виданий 16 лютого 2018 року ПАТ «Дельта Банк».За вказаним рішенням 26.06.2009 року було видано виконавчі листи.

Судом встановлено, що 11.10.2019 року було відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1 старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипником Віталієм Вадимовичем за дублікатом виконавчого листа № 2-2403/10 від 16 лютого 2018.

Судом встановлено, що 13 лютого 2021 року Святошинським районним судом м. Києва у справі №759/223/21 була постановлена ухвала, якою суд задовольнив заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2-2403/2010.

Судом встановлено, що 29.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. було відкрите виконавче провадження № НОМЕР_2.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

При цьому у стягувача залишається право на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у разі доведеності (ст. 433 ЦПК України).

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі "Бурдов проти Росії" від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду" .

У справі "Soering vsUK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа №2-2403/10 , який був виданий 16 лютого 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" суму заборгованості у розмірі 661 894, 57 грн. та судові витрати у справі в розмірі 1820,00 грн., а всього 663 714, 57 грн., таким, що частково не підлягає виконанню.

Відповідно п.5 ч.1ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню у розумінні ст. 432 ЦПК України, а тому і у задоволенні вимоги, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 432 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", зацікавлена особа: приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович про визнання виконавчого листа таким, що часково не підлягає виконанню - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Л.М. Шум