18.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/3825/23
Провадження № 2-з/205/238/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

18 квітня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Розсоха І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 02.06.2021 року у розмірі 612357,80 гривень, що складається з: тіло позики - 416 666,64 гривень, відсотки 54116,00 гривень, 3% річних за тілом позики - 13904,00 гривень, інфляційні витрати за тілом позики - 111397,06 гривень, 3% річних за відсотками позики - 1806,00 гривень, інфляційні витрати за відсотками позики - 14468,10 гривень.

Разом з позовом позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яким особам вчиняти дії направлені на реалізацію, відчуження майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме: квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви позивач посилався на те, що загальна сума боргу яка підлягає стягненню з відповідача становить 612357,80 гривень, що є суттєвою сумою. Коли нею надавалися грошові відповідач вказувала, що у випадку не сплати боргу за позикою вона буде готова продати своє майно - квартиру та повернути борг у повному обсязі. Але уже більше року вона не сплачує боргу по позиці і не вчиняє жодних дій на мирне врегулювання спору. Таким чином, існують всі підстави вважати, що відповідач може відчужити єдине майно, що належить їй, а саме кватиру АДРЕСА_1 , і можливе рішення суду про стягнення з неї боргу не буде в майбутньому виконане через перехід майна у власність іншій особі, а грошові кошти, які вона просить стягнути, були її накопиченнями майже за все життя і фактично вона наразі залишилась без своїх грошей.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

За ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтовуючи вимоги заяви про забезпечення позову позивач вказує про ймовірність відчуження відповідачем належного їй майна, та що накладення арешту на майно відповідача квартиру АДРЕСА_1 , гарантуватиме повернення їй, в разі задоволення позову, боргу за розпискою від 02.06.2021 року.

До заяви про забезпечення позову позивачем ОСОБА_1 долучено копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гугель С.Ю.

Проте суду не надано доказів, що на теперішній час дана квартира належить відповідачу, що є обов`язковою умовою для забезпечення позову в сенсі п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України, та що унеможливлює суду переконатися, що такий вид, як накладення арешту на квартиру, який просить застосувати позивач, не порушить майнові права та інтереси інших осіб, які можуть бути власниками майна на момент вирішення заяви позивача про забезпечення позову.

Також суду не надано відомостей щодо ринкової вартості вказаної квартири станом на день пред`явлення позову до суду, що позбавляє суд можливості вирішити питання про співмірність заявлених позивачем вимог вартості майна, щодо якого позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову, відтак заява про забезпечення позову суперечить поняттю співмірності, яке передбачене ч.3 ст.150 ЦПК України.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо наявності необхідних умов для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони будь-яким особам вчиняти дії направлені на реалізацію, відчуження майна, яке належить відповідачу, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні даної заяви.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яким особам вчиняти дії направлені на реалізацію, відчуження майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме: квартири АДРЕСА_1 , по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Костромітіна