Ухвала

20 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 938/721/21

провадження № 61-4967ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на заочне рішення Верховинського районного суду від 23 листопада 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про визнання незаконними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про визнання незаконними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки.

Просив визнати незаконними та скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 553686 від 24 лютого 2009 року, ЯЖ № 553688 від 24 лютого 2009 року, ЯЗ № 158201 від 20 жовтня 2009 року, ЯЗ № 158200 від 20 жовтня 2009 року, які видані на підставі скасованого рішення Верховинського районного суду у справі № 2-83/08 від 22 серпня 2008 року про поділ майна подружжя, відповідно до яких ОСОБА_3 є власником:

земельної ділянки площею 0,2688 га в смт. Верховина, кадастровий номер 020010125, для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 0,2113 га в с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 010020487, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

земельної ділянки площею 0,1409 га в с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 010020487, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

земельної ділянки площею 0,0704 гав с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 010020486, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Заочним рішенням Верховинського районного суду від 23 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 березня 2023 року, в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції зробив висновок, з яким погодився апеляційний суд, що визнання незаконними державних актів на право власності на земельні ділянки, які раніше належали відповідачу на підставі державного акта на право власності на землю серії IІІ-ІФ № 024500 від 12 лютого 1999 року, не призведе до поновлення прав позивача. А ефективним способом захисту прав позивача щодо земельної ділянки, яка раніше належала йому на підставі Державного акта на право власності на землю серії IV-ІФ № 015569 від 28 серпня 2002 року, є витребувати її на підставі статті 388 ЦК України.

04 квітня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету спору, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Верховинського районного суду від 23 листопада 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 березня 2023 року у справі № 938/721/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат