Справа № 214/188/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 березня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

за участю позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

за участю відповідача - ОСОБА_3

за участю представника позивачів ОСОБА_4

за участю представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану їх представником адвокатом Галач Тетяною Миколаївною, до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , яка є представником позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 40092,21 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн., судові витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду заподіяну дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 12055,50 грн., моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., судові витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн. .

В обґрунтування пред`явлених вимог зазначив наступне. 23 червня 2018 року, приблизно о 07.40год., в світлий час доби, по мокрому асфальтному покритті проїзної частини дороги м-н Гірницький, що у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, з боку вул. М. Світальського в напрямку м-н Сонячний, рухався технічно справний автомобіль "KIA CERATO", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по ходу руху якого знаходилось праве заокруглення дороги. В цей же час, у зустрічному автомобілю "KIA CERATO", д.н.з. НОМЕР_2 напрямку, у своїй смузі, один за одним рухались технічно справні автомобілі "DACIA LOGAN", д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , та "М2141201 СМГ", д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по ходу руху яких знаходилось ліве заокруглення дороги. Водій ОСОБА_3 рухаючись по правому заокругленню дороги, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, тим самим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.1, відповідно до яких: -1.5 "Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху... не повинні створювати небезпеку чи перешкоди для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків"; 2.3 б) "для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі"; 12.1 "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу , щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним». Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання події, останній керуючи автомобілем "KIA CERATO", д.н.з НОМЕР_1 , втратив контроль над керуванням автомобіля, у зв`язку з чим частково допустив його виїзд у смугу зустрічного руху, по якій у вказаний момент рухався автомобіль "DACIA LOGAN", д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , у зв`язку із чим, між вказаними автомобілями, у смузі руху автомобіля "DACIA LOGAN" відбувся контакт. У подальшому водій автомобіля "KIA CERATO", не зупиняючи вказаний автомобіль, повернувся у смугу свого руху та рухаючись по траєкторії, повторно виїхав у смугу зустрічного руху, де у подальшому допустив зіткнення з автомобілем "М2141201 СМГ, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_1 , котрий рухався у своїй смузі, прямо, контактувавши при цьому правою передньою бічною частиною з лівою передньою бічною частиною автомобіля "М2141201 СМГ. Відповідно до висновку експерта № 1361 внаслідок ДТП ОСОБА_2 (пасажир автомобіля «М2141201 СМГ») були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рваної рани обличчя. За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Відповідно до висновку експерта № 1362 внаслідок ДТП ОСОБА_1 (водію автомобіля М2141201 СМГ) були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синці грудної клітини, черевної стінки, правого плеча, перелом остюкового відростка тіла 6-го грудного хребця. За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби. Відповідно до висновку експерта № 7/10.1/327 від 26.11.2018р. в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем "KIA CERATO" вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. Дії відповідача ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001241. У кримінальному провадженні №0001241 позивачі визнані потерпілими. 09 вересня 2021 року ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 214/8183/18, ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито, цивільні позови потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишені без розгляду, та роз`яснено позивачам право звернення до суду з позовними вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадження ухвала судочинства про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначає, що оскільки кримінальне провадження відносно відповідача ОСОБА_3 закрито за нереабілітуючими підставами, ухвалою суду від 09 вересня 2021 року встановлено його винуватість у вчиненому ДТП за вказаних обставин. Факт заподіяння майнової шкоди позивачам внаслідок вчинення злочину встановлено судом у кримінальному провадженні № 0001241 та не підлягає доказуванню в ході розгляду цієї справи. Наполягає, що таким чином, в результаті ДТП, яка сталася 23 червня 2018 року, внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода заподіяна позивачу ОСОБА_2 становить 12055.50 грн., та складається з витрат на лікування у період з 03.07.2018р. по 25.07.2018р. у КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня № 2 ДОР", що підтверджується випискою з медичної картки, чеками на придбання ліків та витрат на правову допомогу під час розгляду кримінальної справи в розмірі 2000 грн. Матеріальна шкода заподіяна позивачу ОСОБА_1 становить 40092, 21 грн., та складається з: витрат, пов`язаних з пошкодженням транспортного засобу, який належав на праві власності позивачу ОСОБА_1 в розмірі 20409, 93 грн., що підтверджується висновком № 319/18 від 15.07.2018p.; витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 319/18 від 15.07.2018р. в розмірі 2500.00 грн.; витрат, понесених у зв`язку з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП у розмірі 800.00 грн.; витрат на лікування у період з 23.06.2018р. по 09.07.2018р. у КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня № 2 ДОР" у розмірі 12382.28 грн., витрат на правову допомогу під час розгляду кримінальної справи в розмірі 4000 грн. що підтверджується чеками на придбання ліків та витрат на правову допомогу під час розгляду кримінального провадження в розмірі 4000 грн. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особини, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Як роз`яснено у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі й майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними й шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Крім того, у зв`язку з ДТП позивачам неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 заподіяна моральна шкода. Позивачу ОСОБА_2 неправомірними діями відповідача були спричинені тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я та необхідність лікування. Крім того, позивач переніс весь жах ДТП, унаслідок заподіяння тілесних ушкоджень переніс фізичний біль та сильні душевні страждання, а також переживання не тільки за своє здоров`я, а й здоров`я свого батька ОСОБА_1 , який отримав більш тяжкі тілесні ушкодження та перебував у лікарні у важкому стані. При цьому відповідач жодного разу не поцікавився про стан здоров`я позивача ОСОБА_2 , не запропонував допомогу у лікуванні та відшкодуванні вже понесених витрат. З часу ДТП минуло вже три роки, матеріальні збитки відповідачем не відшкодовані. Моральну шкоду позивач ОСОБА_2 оцінює в 50 000.00 грн. Позивачу ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача були спричинені тілесні ушкодження, які викликали довготривалий розлад здоров`я та необхідність лікування. Крім того, позивач переніс весь жах ДТП, унаслідок заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень переніс сильний фізичний біль та сильні душевні страждання, а також переживання не тільки за своє здоров`я. ОСОБА_2 , який отримав також тілесні ушкодження та перебував у лікарні. Сам ОСОБА_8 після ДТП перебував у тяжкому стані, тривалий час не міг підвестися з ліжка, відчував тривале фізичне недомагання, наслідки отриманих в результаті ДПП травм до цього часу нагадують про себе та не дають можливості повернутися до звичного способу життя. Так, до ДТП позивач працював, після ДТП а и здоров`я свого сина працювати не має можливості за станом здоров`я. Крім того, в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль, який являється власністю ОСОБА_9 , та вже відновленню після ДТП не підлягає, тобто майно повністю втрачено. Відповідач в свою чергу жодного разу не поцікавився станом здоров`я позивача часу ДТП минуло вже три роки, матеріальні збитки відповідачем не відшкодовані. Моральну шкоду позивач ОСОБА_1 оцінює в 100 000.00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідач не погодившись з позовними вимогами позивачів, подав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного виплаває, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч.1 ст.1177 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Вимогами ч.2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1195 ч.1 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Вказує, що у позовній заяві представник позивачів адвокат Галач Т.А. зазначає наступне. Матеріальна шкода заподіяна позивачу ОСОБА_2 становить 12 055, 50 грн., та складається з витрат на лікування у період з 03.07.2018 по 25.07.2018 у КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР, що підтверджується випискою з медичної картки, чеками на придбання ліків, та витрат на правову допомогу під час розгляду кримінальної справи в розмірі 2 000 грн. Матеріальна шкода заподіяна позивачу ОСОБА_1 становить 40 092, 21 грн, та складається з: - витрат, пов`язаних з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 20 409, 93 грн, що підтверджується висновком №39/18 від 15.07.2018; - витрат на проведення експертного авто товарознавчого дослідження №39/18 від 15.07.2018 в розмірі 2 500 грн; - витрат, понесених у зв`язку з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП у розмірі 800 грн; витрат на лікування у КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР у період з 23.06.2018 по 09.07.2018 у розмірі 12 382, 28 грн, що підтверджується чеками на придбання ліків; - витрат на правову допомогу під час розгляду кримінальної справи в розмірі 4000, 00 грн. Заявлені вимоги, зокрема в частині відшкодування витрат на лікування, відповідач ОСОБА_3 не визнає в повному обсязі з огляду на їх недоведеність, виходячи з наступного: до цивільного позову не долучено достатньої медичної документації (листків лікарських призначень з відміткою про їх виконання, виписок із медичних карток стаціонарного хворого з вказівкою на призначене медикаментозне лікування, направлень, рецептів на придбання лікарських препаратів, виписаних конкретно кожному з позивачів із зазначенням кількості (дозування) лікарських засобів, що потребують пацієнти), з якої можливо було б достеменно встановити, що надані представником позивачів адвокатом Галач Т.А. платіжні документи (квитанції та чеки) стосуються придбання саме тих лікарських засобів та у тій кількості, які потрібні були для проходження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лікування, а їх придбання відповідало медичним призначенням та показанням. Звертає увагу, що у наданих виписках із медичної картки стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний пункт «Проведене лікування», проте у ньому вказано перелік лікарських засобів з якого неможливо достовірно встановити яка саме кількість (дозування) вказаних препаратів потребувалась при лікуванні кожного хворого окремо; частина наданих платіжних документів є нечитабельною, з них неможливо встановити ні назви лікарських засобів, ні розмір витрачених грошових коштів, ні дати їх придбання. З огляду на вказане необхідним є дослідження оригіналів наданих письмових доказів у вигляді платіжних документів; частина наданих платіжних документів взагалі не стосуються періоду, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували на лікуванні та (або) стосується купівлі ліків та медичних виробів, які не призначалися позивачам. Стосовно лікування ОСОБА_2 вказує на неналежність наступних доказів (ліки та вироби медичного призначення відсутні у переліку лікарських засобів, якими проводилося лікування): чек №741596 від 29.06.2018 стосується купівлі скальпелю та оч./вуш. крапель; копія чеку №000106251 від 03.07.2018 в частині купівлі препарату «нейровітан». Стосовно лікування ОСОБА_1 , слід вказати на неналежність наступних доказів: товарний чек №71170 відсутня дата придбання ліків, препарат «габана» не призначався; чек №746938 від 01.07.2018 препарат «сенаде» не призначався; копія чеку №000109516 від 07.07.2018 препарати габана, метонат, мексікор, дексаметазон, ренейро, реамберін, параплексін, актовегін не призначалися ОСОБА_1 ; чек «750351 від 02.07.2018 препарати пірацетам-Д, пірацетам ОСОБА_10 , сенаде не призначалися ОСОБА_1 ; чек без дати препарат Байнвель Окопник гель не призначався ОСОБА_1 ; чек від 06.07.2018 препарат пірацетам-Д не призначався ОСОБА_1 , чек від 30.10.2018 поза межами періоду лікування; копія чеку №000111578 від 10.07.2018 препарати нікомед Д-3 форте, нейромідін розчин, бетасерк, нейромідін табл., кавінтон, сирдалуд, диклофенак, нурофен табл. не призначалися ОСОБА_1 . Окремо слід зазначити, що до чеків, виданих ФОП ОСОБА_11 не долучено доказів отримання нею ліцензії на провадження господарської діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами відповідно до Ліцензійних умов, затверджених Постановою КМУ №929 від 30.11.2016 та Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», що ставить під сумнів правомірність її господарської діяльності в фармацевтичній галузі та відпуск товару. Щодо заявленої представником позивачів адвокатом Галач Т.А. вимоги про відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_2 в розмірі 2 000 грн - витрати на правову допомогу під час розгляду кримінальної справи, та ОСОБА_1 : 20 409, 93 грн - витрат, пов`язаних з пошкодженням транспортного засобу; 2 500 грн - витрат на проведення експертного авто товарознавчого дослідження №39/18 від 15.07.2018; 800 грн - витрат, понесених у зв`язку з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП; 400 грн - витрат на правову допомогу під час розгляду кримінальної справи, то відповідач ОСОБА_3 також вважає їх безпідставними та недоведеними, оскільки не визнає свою винуватість у ДТП, що відбулося 23.06.2018 за його участі. Окремо звертає увагу суду щодо відшкодування витрат на правову допомогу під час розгляду кримінального провадження в загальному розмірі 6 000 грн (2 000 грн на користь ОСОБА_2 , та 4000 грн на користь ОСОБА_1 ). Вказані витрати на правову допомогу не є матеріальними збитками, а питання їх компенсації повинно було вирішуватись в іншому процесуальному порядку, визначеному КПК України. У позовній заяві представник позивачів адвокат Галач Т.А. пред`являє вимогу про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди на користь ОСОБА_1 в розмірі 100 000 грн, ОСОБА_2 50 000 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що неправомірними діями відповідача були спричинені тілесні ушкодження, які викликали у ОСОБА_1 довготривалий розлад здоров`я, а у ОСОБА_2 короткочасний, а також необхідність лікування. Позивачі перенесли весь жах ДТП, фізичний біль та сильні душевні страждання, а також переживання за здоров`я близької людини. До того ж стосовно обґрунтування моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_1 вказується про втрату ним працездатності після ДТП та пошкодження автомобіля, який не підлягає відновленню. Частинами 1, 3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вимоги в цій частині відповідач ОСОБА_3 також не визнає, оскільки до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування як спричинення позивачам моральної шкоди, так і заявленого розміру, який є явно завищеним. Позовна заява не містить жодного належного обґрунтування того, що саме через розлад здоров`я, що виник під час дорожньо-транспортної пригоди, настали наслідки, якими обґрунтовано такий розмір морального збитку. Представником позивачів адвокатом Галач Т.А. також не доведено настання будь-яких негативних змін в сімейному житті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чи звичному укладі, які були б в причинному зв`язку з наслідками ДТП. Статтею 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законний інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Наведена норма узгоджується зі ст.12 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказує,, що представником позивачів адвокатом Галач Т.А. не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про присутність у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таких неповоротних змін в емоційному стані, особистісних, сімейних та індивідуально-психологічних проявах, які б виникли внаслідок ДТП, а також того, що ДТП стала для них настільки психотравмувальною ситуацію, що заявлений розмір моральної шкоди в 50 000 грн та 100 000 грн відповідно був би з цим співмірним. Правом на заявлення клопотання про призначення судово-психологічної експертизи сторона позивача не скористалася, як і не надала доказів звернення до спеціалістів за надання кваліфікованої психологічної допомоги чи проходження реабілітації задля покращення свого посттравматичного стану. Фактично обґрунтування моральної шкоди є формальним та ідентичним як відносно ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 . Таким чином, подаючи до суду позовну заяву сторона позивача визначилася зі змістом позовних вимог, способом захисту прав та інтересів, тобто із сумою відшкодування заподіяної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як майнової, так і моральної шкоди. Натомість сторона позивача не реалізувала право на подання до суду доказів та доведення своєї позиції, адже не надала таких допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували ті обставини, на які вона посилається, а відтак і обґрунтованість позовних вимог. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав, при цьому зазначив, що автомобіль не відремонтований, ремонту не підлягає, він звертався до експерта для проведення експертизи, щоб звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засідання свій позов підтримав.

Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач у судовому засіданні 17 листопада 2022 року позов не визнав.

В судовому засіданні 26 жовтня 2022 року представник відповідача позов не визнав. 20 січня 2023 року представник відповідача, зазначив, що в частині розрахунку вартості шкоди завданої автомобілю та розміру матеріального збитку, не заперечує.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в судове засідання 13.03.2023 року не з`явилися, від їх представника до суду надійшла заява, згідно якої остання просить судовий розгляд справи провести за її відсутністю. Також представником позивачів до суду подано пояснення, в яких зазначено, що позовні вимоги позивачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Факт заподіяння матеріальної шкоди внаслідок вчинення злочину, встановлений судом в межах кримінального провадження, заподіяні тілесні ушкодження позивачам знаходяться у причинному зв`язку з ДТП, яка сталася 23.06.2018р. з вини відповідача ОСОБА_3 . На підтвердження позовних вимог до матеріалів справи долучені: висновки експерта про характер заподіяних тілесних ушкоджень позивачам; виписки з медичних карток; виписні епікризи про історію хвороб; чеки на придбання ліків; докази понесених витрат на проведення автотоварознавчої експертизи, тощо. В процесі розгляду справи по суті всі заперечення відповідача ґрунтувалися на невизнанні своєї вини у ДТП, що не може бути взяти до уваги, оскільки кримінальна справа закрита за нереабілітуючими підставами, відповідач свою непричетність до злочину у встановленому законом порядку не довів. Не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо неналежності квитанцій про придбання ліків, оскільки вони відповідають даті, в яку відбулася ДТП та періоду перебування на лікуванні позивачів, як на амбулаторному, так і на стаціонарному. Витрати на правову допомогу, які були понесені позивачами під час розгляду кримінальної справи, також є матеріальною шкодою, оскільки підпадають під ознаки матеріальної шкоди, визначення яких встановлено у ст. 1166 ЦК України. Саме у зв`язку з неправомірними діями відповідача, позивачі вимушені були нести витрати на правову допомогу у кримінальному провадженні, які після закриття кримінального провадження отримали статус матеріальної шкоди. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортну пригодою, у розмірі 40 092,21 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн., судові витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 , матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортну пригодою, у розмірі 12 055,50 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., судові витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Відповідач у судове засідання 13.03.2023 року не з`явився. Представник відповідача подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести за його відсутності та відсутності відповідача. Відзив підтримує в повному обсязі, просить відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: висновок експерта (а.с. 4-6), висновок експерта (а.с. 7-10), висновок автотоварознавчого дослідження (а.с. 11-20), ремонтна калькуляція (а.с. 21-27), додаток №2 до висновку автотоварознавчого дослідження (а.с. 28-32), протокол огляду транспортного засобу (а.с. 33-34), додаток №4 доавтотоварознавчого дослідження (а.с. 35-42), поліс (а.с. 44), виписка з медичної картки ОСОБА_2 (а.с. 45), товарні чеки (а.с. 46-46-53), виписка з медичної картки ОСОБА_1 (а.с. 59), товарні чеки (а.с. 61-69), ухвала суду (а.с. 75-76), виписка із медичної картки ОСОБА_2 (а.с. 121), товарні чеки (а.с. 122-131), виписка з медичної картки ОСОБА_1 (а.с. 132), товарні чеки (а.с. 133-142).

Також у судовому засіданні досліджені матеріали кримінального провадження.

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: ухвалу суду (а.с. 75-76), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що кримінальне провадження відносно відповідача ОСОБА_3 закрито за нереабілітуючими підставами, встановлено його винуватість у вчиненому ДТП за вказаних обставин.

Суд вважає належними доказами: висновок експерта (а.с. 4-6), висновок експерта (а.с. 7-10), висновок автотоварознавчого дослідження (а.с. 11-20), ремонтну калькуляцію (а.с. 21-27), додаток №2 до висновку автотоварознавчого дослідження (а.с. 28-32), протокол огляду транспортного засобу (а.с. 33-34), додаток №4 до автотоварознавчого дослідження (а.с. 35-42), поліс (а.с. 44), виписку з медичної картки ОСОБА_2 (а.с. 45), товарні чеки (а.с. 46-46-53), виписку з медичної картки ОСОБА_1 (а.с. 59), товарні чеки (а.с. 61-69), виписку із медичної картки ОСОБА_2 (а.с. 121), товарні чеки (а.с. 122-131), виписку з медичної картки ОСОБА_1 (а.с. 132), товарні чеки (а.с. 133-142), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме понесеного матеріального збитку, понесених матеріальних витрат ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд,відповідно дост.78 ЦПК України вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими,так які докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що 23 червня 2018 року, приблизно о 07.40 год., в світлий час доби, по мокрому асфальтному покритті проїзної частини дороги м-н Гірницький, що у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, з боку вул. М. Світальського в напрямку м-н Сонячний, рухався технічно справний автомобіль "KIA CERATO", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по ходу руху якого знаходилось праве заокруглення дороги. В цей же час, у зустрічному автомобілю "KIA CERATO", д.н.з. НОМЕР_2 напрямку, у своїй смузі, один за одним рухались технічно справні автомобілі "DACIA LOGAN", д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , та "М2141201 СМГ", д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по ходу руху яких знаходилось ліве заокруглення дороги. Водій ОСОБА_3 , рухаючись по правому заокругленню дороги, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, тим самим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.1. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання події, останній керуючи автомобілем "KIA CERATO", д.н.з НОМЕР_1 , втратив контроль над керуванням автомобіля, у зв`язку з чим частково допустив його виїзд на смугу зустрічного руху, по якій у вказаний момент рухався автомобіль "DACIA LOGAN", д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , у зв`язку із чим, між вказаними автомобілями, у смузі руху автомобіля "DACIA LOGAN" відбувся контакт. У подальшому водій автомобіля "KIA CERATO", не зупиняючи вказаний автомобіль, повернувся у смугу свого руху та рухаючись по траєкторії, повторно виїхав у смугу зустрічного руху, де у подальшому допустив зіткнення з автомобілем "М2141201 СМГ, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_1 , котрий рухався у своїй смузі, прямо, контактувавши при цьому правою передньою бічною частиною з лівою передньою бічною частиною автомобіля "М2141201 СМГ. Внаслідок цього ДТП ОСОБА_2 (пасажир автомобіля «М2141201 СМГ») були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рваної рани обличчя. За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Відповідно до висновку експерта № 1362 внаслідок ДТП ОСОБА_1 (водію автомобіля М2141201 СМГ) були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синці грудної клітини, черевної стінки, правого плеча, перелом остюкового відростка тіла 6-го грудного хребця. За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби. В діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем "KIA CERATO" вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. Дії відповідача ОСОБА_3 органами досудового слідства та судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001241. У кримінальному провадженні № 0001241 позивачі визнані потерпілими. 09 вересня 2021 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 214/8183/18, ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито. Під час кримінального провадження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пред`являли до ОСОБА_3 цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Цей позов залишений без розгляду ухвалою суду від 9 вересня 2021 року, якою закрито кримінальне провадження. Вказані обставини встановлені ухвалою суду, яка набрала законної сили, (а.с.75-76), висновками експертів (а.с. 4-6, 7-10), оглядом кримінальної справи.

ОСОБА_2 у період з 03.07.2018р. по 25.07.2018р. перебував на лікування у КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня № 2 ДОР", поніс витрати на лікування у сумі 12055,50 грн. ОСОБА_1 у період з 23.06.2018р. по 09.07.2018р. перебував на лікування у КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня № 2 ДОР", поніс витрати на лікування у розмірі 12382,28 грн. Пошкодженням автомобіля, належного ОСОБА_12 , завдана матеріальна шкода в розмірі 20409, 93 грн., вартість евакуації транспортного засобу з місця ДТП дорівнює 800,00 грн. Вказані обставини встановлені висновком автотоварознавчого дослідження, рахунками, квитанціями, фіскальними та товарними чеками, визнані у судовому засіданні 20 січня 2023 року представником відповідача. При цьому суд вважає, що таке визнання узгоджується з матеріалам справи.

Згідно ст. 22 ч.2 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ПК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала за наявності її вини.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює.

Як встановлено ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_3 , як безпосередньо винна особа у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 23 червня 2018 року, зобов`язаний відшкодувати позивачу ОСОБА_1 шкоду, яка складається: з витрат на лікування у сумі 12382,28 грн., понесених внаслідок ушкодження його здоров`я, шкоди, завданої пошкодженням його транспортного засобу в розмірі 20409, 93 грн. та вартості евакуації транспортного засобу з місця ДТП 800,00 грн.

Суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_3 , як безпосередньо винна особа у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 23 червня 2018 року, зобов`язаний відшкодувати позивачу ОСОБА_2 шкоду в вигляді витрат на лікування у сумі 12055,50 грн., понесених у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, яке спричинено вказаною дорожньо-транспортною пригодою.

Витрати ОСОБА_2 на правову допомогу, понесені під час розгляду кримінальної справи в розмірі 2000,00 грн.; витрати ОСОБА_1 на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2500,00 грн.; витрати ОСОБА_1 на правову допомогу під час розгляду кримінальної справи в розмірі 4000,00 грн. не є матеріальними збитками, а є судовими витратами, а тому стягненню з відповідача в рахунок відшкодування шкоди, не підлягають.

Отже, враховуючи викладене та ту обставину, що представник відповідача визнав вимоги в частині матеріального збитку, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 33591,93 грн., а також сума матеріальної шкоди на користь позивача ОСОБА_2 в розмірі 12055,50 грн.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів

Позивач ОСОБА_2 вимоги в частині відшкодування моральної шкоди мотивує тим, що внаслідок ДТП неправомірними діями відповідача були спричинені тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я та необхідність лікування. Крім того, позивач переніс весь жах ДТП, унаслідок заподіяння тілесних ушкоджень переніс фізичний біль та сильні душевні страждання, а також переживання не тільки за своє здоров`я, а й здоров`я свого батька ОСОБА_1 , який отримав більш тяжкі тілесні ушкодження та перебував у лікарні у важкому стані.

Позивач ОСОБА_1 вимоги в частині відшкодування моральної шкоди мотивує тим, що внаслідок ДТП, неправомірними діями відповідача були спричинені тілесні ушкодження, які викликали довготривалий розлад здоров`я та необхідність лікування. Крім того, позивач переніс весь жах ДТП, унаслідок заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень переніс сильний фізичний біль та сильні душевні страждання, а також переживання не тільки за своє здоров`я, а і за здоров`я свого сина ОСОБА_2 , який отримав також тілесні ушкодження та перебував у лікарні. Сам ОСОБА_1 після ДТП перебував у тяжкому стані, тривалий час не міг підвестися з ліжка, відчував тривале фізичне недомагання, наслідки отриманих в результаті ДПП травм до цього часу нагадують про себе та не дають можливості повернутися до звичного способу життя. Крім того, в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль, який являється його власністю, та вже відновленню після ДТП не підлягає, тобто майно повністю втрачено.

Однак на думку суду зазначені суми є завищеними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, не ґрунтуються на засадах розумності та справедливості, а тому розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити у розмірі 25000,0 грн. на користь ОСОБА_1 та в розмірі 10000,00 грн. на користь ОСОБА_2 .

Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачам моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивачі зазнали та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання відповідача за його неправомірні дії, що не відповідало б завданням та засадам цивільного судочинства, визначеним статтею 2 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачі обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернулися до суду за захистом своїх прав.

Вислухавши пояснення сторін дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Суд приходить до переконання, що часткове задоволення позову відповідає закріпленому ст.8 Конституції України принципу верховенства права, таким, передбаченим ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства як справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушеного права позивачів та верховенство права.

Крім того, згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, судом встановлено, що позивачами були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової (юридичної) допомоги від 15.12.2021 року, укладеному між позивачем ОСОБА_13 та адвокатом Галач Т.А. та додатку №1 до вказаного договору від 15.12.2021року (а.с.81-82,83,168-170). Згідно договору про надання правової (юридичної) допомоги від 15.12.2021 року, укладеному між позивачем ОСОБА_14 та адвокатом Галач Т.А. та додатку №1 до вказаного договору від 15.12.2021 року (а.с. 78-79,80, 165-167).

Зокрема, адвокатом Галач Т.А. надано обсяг правової допомоги позивачам у вигляді складання позовної заяви та участі у судових засіданнях, згідно акту прийму-передачі виконаних робіт щодо надання правової допомоги (а.с.167,170), за що позивачами кожним окремо було сплачено адвокату по 3 000,00 грн. на підтвердження чого суду надано квитанції (а.с.166,169).

Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу витрачені позивачами, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати також підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Отже, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути наступні судові витрати: на користь держави судовий збір в сумі 2021,47 грн.; на користь ОСОБА_15 витрати понесені на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 2500,00 грн.; на користь ОСОБА_15 витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн.; на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн.

При вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу під час розгляду кримінального провадження в розмірі 2000,00 грн. на користь ОСОБА_2 , та в розмірі 4000,00 грн. на користь ОСОБА_1 , суд виходить з наступного. Положення КПК України та положення ЦПК України прямо не регулюють питання того, як відшкодовуються витрати на правову допомогу, понесені позивачем під час кримінального провадження у тому випадку, коли кримінальне провадження закрито і у зв`язку з цим позов залишений без розгляду.

Як передбачено ст. 10 ЦПК України. якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; однією із основних засад (принципапів) цивільного судочинства є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зважаючи на те, що позивачі понесли реальні витрати на правову допомогу, пов`язану з цивільним позовом під час розгляд кримінальної справи, застосовуючи аналогію закону, суд вважає, що на користь позивачів належить також стягнути витрати: на правову допомогу під час розгляду кримінального провадження в сумі 2000, 00 грн. на користь ОСОБА_2 , та в розмірі 4000,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.15, 16, 22, 23, 1166, 1177, 1187, 1192 ЦК України ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 : матеріальну шкоду в сумі 33592 грн. 21 коп., у відшкодування моральної шкоди 25000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 : матеріальну шкоду в сумі 12055 грн. 50 коп., моральну шкоду в сумі 10000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 2021 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати: на проведення експертного автотоварознавчого дослідження - в сумі 2500 грн. 00 коп.; витрати на правову допомогу у сумі 7000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 березня 2023 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов