ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8938/22Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/486/23 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участі секретаря Дідух М.Є.

та сторін представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вароди П.Б., представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Моленя Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/8938/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Вароди Павла Борисовича на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2023 року, ухваленого суддею Братасюком В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства та третьої особи ОСОБА_2 , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, про визнання майнових прав на об`єкти інвестування,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ТзОВ Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства про визнання майнових прав на об`єкти інвестування квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ним сплачено грошові кошти відповідачу ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» на виконання умов договорів № 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 про спільну пайову участь в будівництві багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера, однак зобов`язання перед позивачем ОСОБА_1 за вищевказаними договорами не виконано, будівництво не завершено, будинок не введено в експлуатацію.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ТЗОВ Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства (вул. Микулинецька, 14 м. Тернопіль) про визнання майнових прав на об`єкт інвестування: квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 та приміщення цокольного поверху будівельна адреса АДРЕСА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Варода П.Б. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2023 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що висновки суду першої інстанції про самочинність будівництва є помилковими з огляду на наявність необхідних дозвільних документів на будівництво житлового будинку, майнові права на квартири, у якому є предметом спору, зокрема, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідач, як забудовник, належним чином взятих на себе зобов`язань перед позивачем ОСОБА_1 за договорами про спільну пайову участь в будівництві житлового будинку не виконав, будівництво не завершив та не ввів будинок в експлуатацію, а тому з урахуванням сплачених пайових внесків позивачем, ефективним способом захисту його порушених прав є визнання за ним майнових прав на об`єкти інвестування.

26 травня 2023 року ОСОБА_2 подала до суду апеляційної інстанції заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, у якій зазначила, що на належній їй земельній ділянці за адресою АДРЕСА_5 , самовільно зайняті невідомими особами було здійснено будівництво багатоквартирного житлового будинку.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 20 червня 2023 року клопотання ОСОБА_2 про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, задоволено.

Залучено ОСОБА_2 до участі у справі № 607/8938/22 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства про визнання майнових прав на об`єкти інвестування у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 адвокат Молень Р.Б. подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вароди П.Б., у якому зазначив, що заяву на отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 , а також Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 13.08.2015 року № ТР340 від імені ОСОБА_3 підписано та подано невідомими особами (через три роки після дня його смерті).

Рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07.04.2021 № 285 скасовано містобудівні умови та обмеження від 05.01.2015 року № 479 забудови земельної ділянки за адресою АДРЕСА_5 , а наказом начальника Відділу ДАБК ТМР від 15.04.2021 року № 24 скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.08.2015 року № ТР340.

Ні ОСОБА_2 , ні її покійний чоловік ОСОБА_3 не надавали дозволу на забудову належних їм на праві приватної власності земельних ділянок жодним фізичним чи юридичним особам.

Оскільки договір підряду від 22 липня 2019 року не підписаний стороною договору ОСОБА_3 , такий договір є неукладеним, а правовідносини за ним не виникли, рівно як і право ТОВ Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства на здійснення будівництва на земельних ділянках за адресою АДРЕСА_5 .

Отже, багатоквартирний житловий будинок за адресою АДРЕСА_5 збудований без дозволу на виконання будівельних робіт, не є об`єктом незавершеного будівництва та на нього не може бути визнано майнових прав, оскільки суперечить приписам ст. 376 ЦК України та, окрім цього, не є ефективним способом захисту порушених прав позивача як інвестора, оскільки не змінить правовий режим самочинного будівництва такого об`єкта.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Варода П.Б. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

Представник ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, адвокат Молень Р.Б. апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вароди П.Б. не визнав, вважаючи її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник ТзОВ Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства у судове засідання не з`явився. Судова повістка відправлена на адресу директора ТзОВ Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства повернулась із відміткою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 12 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» укладено договір № 2.1 про спільну пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , з наступною передачею пайовику його частки у вигляді квартири АДРЕСА_8 , площею 36 м.кв. (пункт 1.1., 1.2.), із загальним розміром пайового внеску 360 000 гривень, що еквівалентно 14 400 доларів США (пункт 3.1.), та терміном завершення робіт з будівництва до кінця четвертого кварталу 2020 року (пункт 2.1.5) (а.с. 13-17).

ОСОБА_1 сплатив відповідачу ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» на виконання умов вищевказаного договору № 2.1. грошові кошти в загальній сумі 252 000 гривень, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера: від 12 лютого 2020 року на суму 100 000 гривень; від 21 лютого 2020 року на суму 100 000 гривень; від 28 лютого 2020 року на суму 52 000 гривень (а.с. 18).

12 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» укладено договір № 2.2. про спільну пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 з наступною передачею пайовику його частки у вигляді квартири АДРЕСА_9 , площею 40 м.кв. (пункт 1.1., 1.2.), із загальним розміром пайового внеску 400 000 гривень, що еквівалентно 16 000 доларів США (пункт 3.1), та терміном завершення робіт з будівництва до кінця четвертого кварталу 2020 року (пункт 2.1.5.) (а.с. 19-23).

ОСОБА_1 сплатив відповідачу ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» на виконання умов вищевказаного договору № 2.2. грошові кошти в загальній сумі 280 000 гривень, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера: від 28 лютого 2020 року на суму 48 000 гривень; від 23 березня 2020 року на суму 166 000 гривень; від 15 квітня 2020 року на суму 66 000 гривень (а.с. 24).

12 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» укладено договір № 2.3. про спільну пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 з наступною передачею пайовику його частки у вигляді квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на 7 поверсі будинку загальною чисельністю кімнат - 1, площею 36 м.кв. (пункт 1.1., 1.2.), із загальним розміром пайового внеску 360 000 гривень, що еквівалентно 14 400 доларів США (пункт 3.1.), та терміном завершення робіт з будівництва до кінця четвертого кварталу 2020 року (пункт 2.1.5) (а.с. 25-29).

ОСОБА_1 сплатив ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» на виконання умов вищевказаного договору № 2.3. грошові кошти в загальній сумі 252 000 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 16 липня 2020 року (а.с. 30).

12 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» укладено договір № 2.4. про спільну пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 з наступною передачею пайовику його частки у вигляді квартири АДРЕСА_7 , яка розташована на 7 поверсі будинку загальною чисельністю кімнат - 1, площею 40 м.кв. (пункт 1.1., 1.2), із загальним розміром пайового внеску 400 000 гривень, що еквівалентно 16 000 доларів США (пункт 3.1.), та терміном завершення робіт з будівництва до кінця четвертого кварталу 2020 року (пункт 2.1.5.) (а.с. 31-35).

ОСОБА_1 сплатив ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» на виконання умов вищевказаного договору № 2.4. грошові кошти в загальній сумі 308 850 гривень, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера від 06 серпня 2020 року на суму 204 564 гривні та від 09 вересня 2020 року на суму 104 286 гривень (а.с. 36-37).

12 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» укладено договір № 2.5. про спільну пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 з наступною передачею пайовику його частки у вигляді приміщення, яке розташоване в цокольному поверсі будинку загальною чисельністю кімнат - 1, площею 18 м.кв. (пункт 1.1., 1.2.), із загальним розміром пайового внеску 157 500 гривень, що еквівалентно 6300 доларів СПІД (пункт 3.1.), та терміном завершення робіт з будівництва до кінця четвертого кварталу (пункт 2.1.5.) (а.с. 38-42).

ОСОБА_1 сплатив ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» на виконання умов вищевказаного договору № 2.5. грошові кошти в сумі 111 240 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 10 червня 2020 року (а.с. 43).

ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» зобов`язання перед ОСОБА_1 за вищевказаними договорами не виконано, будівництво не завершено, будинок не введено в експлуатацію.

Будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , із залученням коштів пайовиків, в т.ч. позивача ОСОБА_1 , здійснювалося на підставі договору підряду від 22 липня 2019 року, укладеного між відповідачем ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства», як підрядником, та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , як замовниками, на належних останнім на праві приватної власності земельних ділянках розташованих за адресою АДРЕСА_5 , з кадастровими номерами: :01:014:0009, площею 0,023 га, власник ОСОБА_3 ; :01:014:0010, площею 0,0459 га, власник ОСОБА_3 ; :01:014:0032, площею 0,0173 га, власник ОСОБА_4 , що підтверджується Інформаційними довідками з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03 липня 2021 року.

Згідно п. 1.7 договору підряду від 22 липня 2019 року замовником передано функції Генеральному підряднику ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» в особі генерального директора Соколюка О.О. функції: укладання договорів пайової участі з пайовиками будівництва вказаного будинку та отримання від них коштів; коректування, внесення змін, погодження проектно-кошторисної документації; здачу завершеного будівництвом об`єкта в експлуатацію (а.с. 44-45).

Дозвільними документами на проведення вказаного будівництва є Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою АДРЕСА_5 , які видано Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради 05 січня 2015 року за № 479, в намірах забудови яких зазначено: будівництво 8-ми квартирного житлового будинку, та декларація про початок виконання будівельних робіт, зареєстрована в Управлінні ДАБІ у Тернопільській області 13 серпня 2015 року за №ТП40, Будівництво 8-ми квартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , кадастрові номери земельних ділянок :01:014:0009, :01:014:0032, :01:014:001, характеристика житлових будинків: кількість поверхів 4, кількість квартир 2 однокімнатні загальною площею 87,25 кв.м., житловою 39,78 кв.м.; 6 трикімнатних загальною площею 511,71 кв.м., житловою 311,13 кв.м (а.с. 46-50).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що укладені між ОСОБА_1 та ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» договори № 2.1, 2.2, 2.3, 2.4,2.5 про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 не відповідають дозвільними документами на проведення будівництва вказаного будинку, квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 мають площу 36 кв.м. та 40 кв.м., що суперечить декларації про початок виконання будівельних робіт, а квартира АДРЕСА_3 площею 36 кв.м. на 7 поверсі будинку, квартира АДРЕСА_7 площею 40 кв.м. на 7 поверсі будинку, та приміщення в цокольному поверсі будинку площею 18 кв.м. взагалі не передбачені як об`єкти будівництва в 4-ох поверховому будинку.

Також часткова оплата позивачем пайових внесків за об`єкти нерухомості, що по своїй суті є об`єктами самочинного будівництва, не може бути підставою набуття майнових прав, згідно укладених договорів № 2.1, 2.2, 2.3, 2.4,2.5 про спільну пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 .

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також наголошено про необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року N 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність").

У теорії цивілістики під майновими правами розуміється: 1) у широкому значенні речового права суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; 2) у вузькому значенні - як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна.

Крім того, вказане питання було предметом дослідження як у рішеннях ЄСПЛ, так і Верховного Суду України та Верховного Суду.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція "майна" в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном" (пункт 98 рішення ЄСПЛ щодо прийнятності заяви у справі "Броньовські проти Польщі", заява N 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі "Сук проти України", заява N 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини" від 02 березня 2005 року, заяви N 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, "легітимні очікування" та "майнові права" (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії", заява N 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, N 10741/84).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі "Федоренко проти України" (N 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства", заява N 44277/98).

В іншій справі "Н.К.М. проти Угорщини" (NKM v. Hungary, скарга N 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що "правомірні очікування" підлягають захисту як власне майно і майнові права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року в справі № 761/5156/13-ц (провадження № 14-425цс19) вказано, що: «під майновим правом слід розуміти "право очікування", що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними, але не всіма, правами щодо майна (див. постанову Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі №6-265цс16).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) зазначено, що:

"13 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в межах справи № 760/17864/16-ц (провадження № 61-699св17) підтвердив раніше сформовану позицію, викладену в постановах від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18), яка полягає в тому, що в разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Інвестор після виконання ним фінансових зобов`язань за укладеними договорами купівлі-продажу цінних паперів та резервування об`єкта нерухомості (чи аналогічними правочинами, що підтверджують здійснення інвестування) отримує документи, які підтверджують реальність такого правочину та встановлюють для нього його особисті майнові права на конкретний об`єкт нерухомого майна. Для отримання права власності на такий об`єкт нерухомості інвестор має трансформувати свої майнові права у власність шляхом державної реєстрації речових прав на цей об`єкт нерухомості, але виконати це можна лише за умов завершення будівництва новоствореного об`єкта нерухомості відповідно вимог чинного законодавства та прийняття такого нерухомого майна до експлуатації (статті 328, 331 ЦК України).

Отже саме інвестор є особою, яка первісно набуває право власності на об`єкт нерухомого майна, що споруджений за його кошти.

Інвестор наділений правами, тотожними правам власника нерухомого майна, пов`язаними зі створенням об`єкту нерухомого майна, а тому в разі порушення його речових прав він має право на звернення до суду за їх захистом шляхом пред`явлення позову про визнання за ним його майнових прав та витребування своєї власності з незаконного володіння іншої особи (статті 392, 388 ЦК України).

Разом з тим у разі вчинення самочинного будівництва об`єкту нерухомого майна інвестор, рівно як і забудовник, не набуває права власності на об`єкті самочинного будівництва (стаття 376 ЦК України).

Так, згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на час здійснення будівництва) передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на час здійснення будівництва) встановлено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва та зареєстрована у встановленому порядку декларація про початок виконання будівельних робіт є документами, які дають право виконувати будівельні роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Пунктом 9 статті 1 Закону України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому», об`єкт незавершеного будівництва - об`єкт нерухомого майна, який буде споруджено в майбутньому (будівля, споруда), щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт та який не прийнято в експлуатацію, за умови що у складі такого об`єкта проектною документацією на будівництво передбачено не менше двох майбутніх об`єктів нерухомості».

Матеріалами справи доводиться, що 12 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» укладено п`ять договорів про спільну пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 з наступною передачею пайовику його частки у вигляді квартир та приміщення, розташованого в цокольному приміщенні спірного будинку. ОСОБА_1 частково оплачено за кожну квартиру і приміщення, що підтверджується квитанціями.

Судом апеляційної інстанції на підставі ухвали від 20 червня 2023 року залучено ОСОБА_2 до участі у справі № 607/8938/22 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства про визнання майнових прав на об`єкти інвестування у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, оскільки на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23.10.2015 р. у справі № 607/14177/15-ц за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано право власності на:

1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0230 га, кадастровий номер :01:014:0009, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 ;

частину (0,0130) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських "будівель і споруд площею 0,0459 га з кадастровим номером :01:014:0010, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 ;

частину (площею 101 кв.м) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0491 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Отже, на момент видачі, а саме 05 січня 2015 року, дозвільних документів на проведення спірного будівництва, якими є Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою АДРЕСА_5 , а також Декларація на початок виконання будівельних робіт від 13.08.2015, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно не міг звертатися до відділу ДАБК ТМР про видачу вказаних документів.

В зв`язку з цим рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07.04.2021 року № 285 скасовано містобудівні умови та обмеження від 05.01.2015 р. № 479 забудови земельної ділянки за адресою АДРЕСА_5 , а Наказом начальника Відділу ДАБК TMP від 15.04.2021 р. №24 скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.08.2015 р. № ТР340.

Відтак, багатоквартирний житловий будинок за адресою АДРЕСА_5 , збудований без дозволу на виконання будівельних робіт, не є об`єктом незавершеного будівництва та на нього не може бути визнано майнові права.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що укладені між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Обласне виробниче об`єднання сільського комунального господарства» договори №2.1, 2.2, 2.3, 2.4,2.5 про спільну пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 не відповідають дозвільними документами на проведення будівництва вказаного будинку, квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 мають площу 36 кв.м. та 40 кв.м., що суперечить декларації про початок виконання будівельних робіт, а квартира АДРЕСА_3 площею 36 кв.м. на 7 поверсі будинку, квартира АДРЕСА_7 площею 40 кв.м. на 7 поверсі будинку, та приміщення в цокольному поверсі будинку площею 18 кв.м. взагалі не передбачені як об`єкти будівництва в 4-ох поверховому будинку.

Враховуючи наведене, не заслуговують на увагу доводи заявника, що висновки суду першої інстанції про самочинність будівництва є помилковими з огляду на наявність необхідних дозвільних документів на будівництво житлового будинку, майнові права на квартири у якому є предметом спору, зокрема Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, і Декларація про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вароди П.Б. слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2023 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на позивача в межах ним понесених.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 28 квітня 2023 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2023 року слід поновити.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вароди Павла Борисовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2023 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2023 року.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 липня 2023 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: О.З. Костів

М.В. Хома