Справа № 214/2714/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача - ОСОБА_2

за участю третьої особи- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь аліменти, як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він, ОСОБА_4 , є рідним сином ОСОБА_5 . Нажаль, 22 жовтня 2008 року його батьки розірвали шлюб та почали проживати окремо. Наразі він навчається на денній формі в Льотній академії Національного авіаційного університету в м. Кропивницькій на факультеті менеджменту, та є курсантом першого кypcу. В зв`язку з тим, що він навчається на денній формі навчання в нього не має можливості працевлаштуватись та отримувати власний стабільний дохід для забезпечення себе під час навчання в академії. Його мати самостійно на разі не в змозі забезпечити в повній мірі витрати пов`язані з його навчанням. Щомісяця він несе витрати пов`язанні з придбанням навчально-методичних посібників, підручників, витрачає кошти на придбання квитків до м. Кропивницький. Крім того, йому потрібні грошові кошти на придбання одягу та продуктів харчування. Його мати ОСОБА_3 надає йому матеріальну допомогу, однак його батько ОСОБА_2 не приймає участь у його житті, та в добровільному порядку відмовляється надавати йому кошти на період його навчання в льотній академії. Йому, позивачу, достовірно відомо, що відповідач є працездатною особою та має можливість надавати грошову допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби придбання навчальної літератури, посібників), харчування, одяг, користування транспортом. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язок відповідача надавати йому матеріальну допомогу на період його навчання, просить суд задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів».

Відповідачем 11.01.2023 року до суд було подану заяву, в якій він зазначає наступне. Він, ОСОБА_2 , дійсно є працездатною людиною і на теперішній час отримує заробітну платню у розмірі 8000 грн. Оскільки має на утриманні неповнолітню дитину, своєчасно і в повній мірі сплачує комунальні послуги, а також має вади здоров`я, отриманого доходу ледве вистачає зводити кінці з кінцями. За вадами здоров`я: у дитинстві ним була отримана травма, яка призвела до повної втрати зору лівого ока, внаслідок даної травми згодом він почав втрачати зір на друге око. Для виправлення ситуації у 2020 pоці він пройшов обстеження та виконав хірургічну операцію з відновлення зору, та нажаль операція не принесла запланованого результату. На теперішній момент в нього є необхідність у проведенні додаткової дорогої лазерної операції, але нажаль, враховуючи рівень його доходу, в нього немає можливості виконати дану операцію, потрібно накопичувати гроші. Влітку 2022 року він також звернувся до лікаря кардіолога з жалобою на нестерпний біль серця на протязі довгого періоду, попередньо за підсумками консультації з кардіограми підозра на артемію. Також лікар наполягає на повному обстеженні, яке також потребує витрат, коштів, яких він поки ще не має. Враховуючи вищесказане, просить відмовити у задоволенні позовної заяви стосовно нього на утримання дитини після досягнення нею повнолітнього віку.

Третя особа 27.01.2023 року подала до суду заяву, в якій зазначає наступне. 10.06.2022 року її син звернувся до суду з позовом до батька про стягнення аліментів на своє утримання, оскільки продовжує навчання на 2 курсі факультету менеджменту Національного авіаційного університету - денна форма навчання. Відповідач заперечує у задоволенні позову, наводячи свої вагомі, як на його погляд, аргументи. Вона, як мати, яка 18 років утримує сина практично сама, хоче заперечити і навести свої. Протягом усього періоду, починаючи з 3-років, розмір допомоги відповідача не досягав мінімального і саме тому, на період, коли сину виповнилось 16 років ОСОБА_2 мав заборгованість по аліментам 170 000 гривень. Нажаль, після вмовлянь забрати виконавчий лист і відмовитись від претензій стосовно боргу, обіцяючи допомагати сину в будь-який момент, сподіваючись, що він зрозумів, що це його обов`язок теж, вона забрала виконавчий лист, про що пошкодувала вже через дуже короткий час, коли син закінчив школу і потрібна була допомога при вступі, їм було відмовлено, мотивуючи відсутністю коштів, бо якраз ОСОБА_2 повернувся з відпочинку на Шрі-Ланці зі своїм другим сином і дружиною, підтвердженням чого є фото з соцмереж, якими ділиться його дружина. Не має нічого проти цього, ні вона, ні дитина не винуваті, мають право на відпочинок. Але це право не мав би її син, якби у дитинстві, після року вмовлянь ОСОБА_1 надати їм дозвіл на виїзд за кордон на відпочинок і не отримавши його, змушені були подати позов до Саксаганського суду, щоб його отримати. Поступивши до ЛАНАУ і, отримавши кімнату в гуртожитку, яка була взагалі пуста, і не придатна до життя, їй довелося взяти гроші з кредитки і самим з сином робити ремонт, купувати ліжко, матрац ортопедичний, оскільки він має проблеми зі спиною, стіл, та ін., заплатити за рік за гуртожиток, придбати форму за 7000 грн., що було обов`язковою умовою для всіх студентів. Отже обіцяної допомоги вони не отримали, зате вкотре впевнилися в непорядності людини, тим більше тата. На море вони того року не поїхали взагалі. Отже, враховуючи вищесказане, видно, що проблема з коштами у відповідача для розвитку і виховання сина бере початок з самого народження дитини, коли на прохання придбати памперси ним було нарізано папірці розміром 5-гривневою банкнотою, якою він обгорнув їх з двох сторін і дав їй, тікаючи і регочучи, при цьому витягаючи пралку з квартири. Всі скарги на стан здоров`я не завадили йому придбати новий позашляховик, оформивши його на дружину, а також нежитлове приміщення, за адресою АДРЕСА_1 , яке було придбане 11.02.2022 року, як раз в той період, коли нагальною потребою відповідача була нестача коштів на лікування і порятунок свого зору, що також вважає дивним, оскільки це потенційно небезпечний водій. Також у власності відповідача є квартира, гараж. Вона теж працює в школі і має невеличкий дохід, що підтверджено довідкою з бухгалтерії. Зараз періодично ходить на підробітки, але цих коштів все одно дуже мало. Син стипендію не отримує, хоча вчиться непогано, є старостою групи. Свого власного житла не має, винаймає і теж сплачує комунальні послуги, борги відсутні. Також має другу неповнолітню дитину, віком 5 років, яку утримує сама, з чоловіком розлучилися і він мешкає в іншій країні, періодично надаючи добровільну допомогу доньці. Має проблеми зі здоров`ям після народження доньки і направлення лікаря зробити обстеження, але, нажаль, не доходять руки до себе, бо діти мають потребу в харчуванні, одязі, розвитку та інших речах, необхідних для життя. Враховуючи вищесказане, просить задовольнити позовну заяву на користь сина.

Відповідачем 08.03.2023 року до суду було подано заяву, в якій зазначено наступне. Він, ОСОБА_2 , ознайомившись із наданою заявою третьої особи ОСОБА_3 , хоче зазначити, що ОСОБА_3 завідомо подає інформацію до розгляду справи по виплаті аліментів дитині після досягнення повноліття, а саме позивачу ОСОБА_1 неправдивою та не має жодного стосунку до справи і жодних доказів. Підтвердженням того, що третя особа ОСОБА_3 подає неправдиву інформацію є: ОСОБА_3 надає інформацію, що працює у Криворізькій гімназії № 88 та отримує заробітну платню і має незначні підробітки. Але ж ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 з початком бойових дій виїхали із країни до країни Польща, м. Варшава, де і по цей час третя особа ОСОБА_3 знаходиться фізично, а позивач повернувся до України, тому що тут знаходиться подруга, з якою разом є бажання спільно проводити час. Доказом того, що третя особа ОСОБА_3 знаходиться не в Україні, є її відсутність на всіх минулих засіданнях по розгляду даної справи. Також йому достовірно відомо, що «Фондом фундації» було забезпечено перебування як третьої особи, так і позивача житлом, соціальними виплатами, гуманітарною підтримкою та найголовніше було надане офіційне працевлаштування третьої особи ОСОБА_3 з першого дня перебування за кордоном, про що третя особа ОСОБА_3 навмисне не надає жодних відомостей. Таким чином, станом на сьогоднішній день, третя особа ОСОБА_3 перебуває на території країни Польща у м. Варшава, де отримує пільги, житло, допомогу та офіційно працює з оплатою праці у розмірі 3200,00 Польських zl, що дорівнює згідно курсу валют НБУ станом на 08.03.2023 р - 28 000 гривні та додатково заробітну платню у Криворізькій гімназії №88 13 000 гривень, що сукупним прибутком становить 41 000 грн. на місяць, що є прибутками, які в 5 разів вищі, в порівнянні з його місячним прибутком. Стосовно наданої інформації про те, що при вступі позивача до навчання, обов`язковою умовою було винаймання житла та оздоблення приміщення: жодної публічної інформації щодо таких обов`язкових умов немає на офіційному джерелі даного навчального закладу, тим більше при зверненні ним до приймальної комісії та керівництва за номерами телефонів вказаних на офіційній сторінці навчального закладу, отримує здивовану відповідь щодо таких умов при вступі до ВНЗ, бо таких умов не існує взагалі. Стосовно наданих третьою стороною невідомих чеків, які не несуть системного характеру та не відображають жодної конкретики, а тільки мають номер транзакції, ставлять під сумнів їх походження. Стосовно інших зауважень, які надає третя особа ОСОБА_3 , повідомляє, що вони також є неправдивими, тому як ніколи перед ОСОБА_3 заборгованості він не мав та не має, що підтверджує постановою про завершення попереднього виконавчого провадження.

Також надає документ, який свідчить про те, що ОСОБА_3 завжди отримувала кошти від нього у добровільному порядку, незважаючи на виконавчий лист, який також виконувався. Звертає увагу, що добровільно перераховував гроші та певний період часу привозив особисто гроші до шкільного закладу, де навчався на той час позивач ОСОБА_1 та передавав до рук особисто, на той момент була така можливість. Також неодноразово безпосередньо до нього звертався за грішми і сам позивач у приватному порядку, де також жодного разу він не відмовив, при цьому залишаючись з сумами 15 грн. на існування та без роботи. Проте додає фото копії звернень та квитанції про перерахування грошей, які цілком співпадають за датою та часом звернення про таку необхідність. Особливо звертає увагу, що в жодній переписці з позивачем та третьою особою неможливо побачити запитань вільно етичного характеру та, натомість, переважають запити - гроші, гроші, гроші та ще раз гроші. Як колишній законний чоловік третьої особи ОСОБА_3 , звертає увагу на обрану життєву позицію ОСОБА_3 , де крім фізичної зради своїм чоловікам та грошей у житті, більш нічого для неї не існує, беззаперечним доказом є надання третьою особою ОСОБА_3 документів про кількість та тривалість її шлюбів і впевнений це далеко не останній. Таким чином, враховуючи вищевказане, просить відмовити у задоволенні позову щодо сплати аліментів дитині після досягнення повноліття у зв`язку з тим, що не має можливості допомагати повнолітній дитині.

У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. При цьому зазначив, що на підтвердження відомостей про заробітну плату, він надав письмові докази. Відповідач утримує свою нерухомість, тому може сплачувати йому аліменти, відповідач має автомобіль, але він, позивач, не має доказів про власника, йому невідомо хто автомобіль обслуговує. Йому допомагає мати, зараз навчання проходить дистанційно і з грудня 2021 року він проживає разом з матір`ю, вона його повністю забезпечує, але допомоги яку йому надає мати йому недостатньо, наразі він має заборгованість за гуртожиток за декілька місяців. Поступатися позовними вимогами для досягнення компромісу з відповідачем, не бажає. Додаткові докази подавати не бажає.

Відповідач у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. При цьому зазначив, що третя особа забрала виконавчий лист для того, щоб отримувати субсидію, він не заперечує, що мати утримує сина, він не має змоги допомагати, він лікується. При цьому пояснив, що для досягнення компромісу по даній справі, в разі якщо сторона позивача також поступиться своїми вимогами, готовий добровільно сплачувати 500 грн., так як його дохід складає 8 600,00 грн. Додаткові докази подавати не бажає.

Третя особа в судовому засіданні, позов підтримала, при цьому зазначила, що вона спонукала сина написати позов. Дитина проживає разом з нею, вона його годує, одягає. Її син навчається на денній формі навчання у м. Кропивницький, вона йому допомагає матеріально, придбала форму, меблі, сплачує за гуртожиток, дає кошти на дорогу та харчування. Вона вважає, що відповідач має можливість допомагати своєму синові. Їй невідомий розмір заробітної плати відповідача, знає, що він раніше їздив відпочивати за кордон. Їй невідомо чи купував щось собі відповідач після повноліття їхнього сина. Її дохід складає 10000,00 грн., чоловіка в неї немає. Має ще одну дитину, колишній чоловік, батько цієї дитини, періодично, добровільно надає їй допомогу. Вона відкликала виконавчий лист щодо сплати аліментів до повноліття сина, оскільки відповідач обіцяв добровільно допомагати. Також пояснила, що відповідач має ювелірний бізнес.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: довідки з навчального закладу (а.с. 6, 22, 60, 127), свідоцтво про народження (а.с. 11), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 12), довідка про доходи ОСОБА_2 (а.с. 40), квитанції (а.с. 41- 49), свідоцтво про народження (а.с. 50), виписка з медичного центру «Новий зір» (а.с. 51-54), кардіограма серця (а.с. 55), направлення (а.с. 56), довідка про доходи ОСОБА_1 (а.с. 62, 63,64), відомості з реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 67-68), рішення (а.с. 72-74), рішення (а.с. 75-77), довідка про доходи ОСОБА_3 (а.с. 79), свідоцтво про народження (а.с. 80), відомості з реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 81-82, 125-126, 133-134), роздруківки чеків (а.с. 84-100), роздруківка АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 108-109), роздруківки смс-повідомлень (а.с. 111-113), постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с. 115), роздруківки квитанцій (а.с. 116-119), повідомлення (а.с.122-123).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження (а.с. 11), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 12), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що відповідач є батьком позивача, шлюб між батьками позивача розірвано.

Суд вважає належними доказами: довідку з навчального закладу (а.с. 6, 22, 60, 127), довідку про доходи ОСОБА_1 (а.с. 62, 63,64), так як ці докази стосуються обставин які підлягають доказуванню, а саме того, що позивач навчається в начальному закладі, доходи не отримує.

Суд вважає належними доказами: довідку про доходи ОСОБА_2 (а.с. 40), квитанції (а.с. 41-49), свідоцтво про народження (а.с. 50), виписку з медичного центру «Новий зір» (а.с. 51-54), кардіограму серця (а.с. 55), направлення (а.с. 56), відомості з реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 67-68, 125-126, 133-134), відомості з реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 81-82), так як ці докази стосуються обставин, що стосуються питання про те, чи має відповідач можливість надавати матеріальну допомогу відповідачу, а саме, що відповідач має неповнолітню дитину від другого шлюбу, має вади здоров`я, а також те, що відповідач має у власності нерухоме майно.

Суд вважає неналежними доказами постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 115), повідомлення (а.с.122-123), так як ці докази не стосуються предмету доказування по даній справі, а стосується стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Суд вважає неналежним доказом рішення (а.с. 72-74), так як воно стосується виїзду ОСОБА_3 разом з позивачем за кордон у 2009 року та не стосується того, чи потребує позивач після досягнення повноліття та на даний час допомоги, а також чи може відповідач цю допомогу надавати.

Суд вважає неналежними доказами наступні: рішення (а.с. 75-77), яким 21 грудня 2021 року розірвано шлюб третьої особи та ОСОБА_6 ; довідку про доходи ОСОБА_3 (а.с. 79); роздруківки чеків (а.с. 84-100), які стосуються платежів; роздруківки квитанцій (а.с. 116-119) про переказ грошей 26 березня 2022 року, 14 травня 2022 року, 4 травня 2022 року; так як ці докази не стосуються обставин, які підлягають доказуванню, а саме чи потребує позивач після досягнення повноліття та на даний час допомоги, чи може відповідач цю допомогу надавати. При цьому суд бере до уваги, що зі змісту чеків (а.с. 84-100) не вбачається, що зазначені в них витрати спрямовані на потреби позивача.

Суд вважає неналежними доказами наступні: роздруківку АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 108-109) про перерахування грошей відповідачем третій особі в 2016-2021 роках, так як ці докази не стосуються обставин, які підлягають доказуванню, а саме чи потребує позивач після досягнення повноліття та на даний час допомоги, чи може відповідач цю допомогу надавати.

Суд вважає неналежними доказами роздруківки смс-повідомлень (а.с. 111-113), так як вони стосуються переписки з приводу грошей в березні та квітні 2022 року та не стосуються обставин, які підлягають доказуванню, а саме чи потребує позивач після досягнення повноліття та на даний час допомоги, чи може відповідач цю допомогу надавати.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , матір`ю якої є третя особа ОСОБА_3 (а.с. 80), так як воно не стосуються обставин, які підлягають доказуванню, а саме чи потребує позивач після досягнення повноліття та на даний час допомоги, чи може відповідач цю допомогу надавати.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає, що досліджені у судовому засіданні та визнані належними письмові докази є також і допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові, які визнання належними та допустимими є також і достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами, є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Батьками ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом (а.с. 11).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22 жовтня 2008 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_1 з 1 вересня 2021 року по даний час навчається в Льотній академії Національного авіаційного університету та є курсантом, що вбачається з довідок (а.с. 6, 22, 60, 127).

Відповідач працює регіональним управителем повного товариства «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» І КОМПАНІЯ» та за період з жовтня 2022 року по грудень 2022 року отримав дохід в розмірі 31 710,24 грн. , що встановлено довідкою (а.с. 40).

Відповідач з 11 лютого 2022 року є власником приміщення АДРЕСА_2 , та з 17 лютого 2011 року квартири АДРЕСА_3 , що встановлено витягами (а.с.67-68, 81-82, 125-126, 133-134).

Відповідач несе витрати на оплату комунальних послуг за місцем свого постійного мешкання: АДРЕСА_4 , що встановлено довідкою (а.с.16), квитанціями (а.с.40-49).

Відповідач має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що встановлено свідоцтвом (а.с.50).

Відповідач має вади зору та серцево-судинної системи, потребує лікування, що встановлено договорами, висновками лікарів (а.с.51-56).

Позивач з грудня 2021 року проходить дистанційне навчання, що встановлено його поясненнями та узгоджуються з тими загальновідомими обставинами, що з 2020 року внаслідок карантину, та з лютого 2022 року внаслідок збройної агресії РФ проти України, запроваджено дистанційне навчання.

Позивач з грудня 2021 року проживає з матір`ю, яка повністю забезпечує позивача, у томі числі одягом, харчуванням. Вказані обставини встановлені поясненнями позивача та третьої особи.

З даним позовом позивач звернувся до суду за спонуканням матері, що встановлено поясненнями третьої особи, не заперечується позивачем.

Твердження позивача про те, що допомога яку йому надає мати йому є недостатньою, так як він має заборгованість за гуртожиток за декілька місяців, суд вважає такими, що не підтверджено належними доказами. Крім того, суд вважає, що з урахуванням того, що позивач проживає разом з матір`ю, в нього відсутня реальна необхідність зберігати кімнату в гуртожитку та нести витрати на її утримання. Тому це твердження суд не бере до уваги при вирішенні справи.

Твердження позивача про те, що відповідач має автомобіль та несе витрати на утримання автомобіля, суд вважає такими, що не підтверджено належними доказами. Тому це твердження суд не бере до уваги при вирішенні справи.

Твердження третьої особи про те, що відповідач придбав позашляховик, має ювілейний бізнес, суд вважає такими, що не підтверджено належними доказами. Тому це твердження суд не бере до уваги при вирішенні справи.

Твердження третьої особи про те, що вона 18 років утримує сина практично сама, що розмір допомоги відповідача не досягав мінімального, що коли син закінчив школу і потрібна була допомога при вступі, їм було відмовлено, що в цей період відповідач повернувся з відпочинку на Шрі-Ланці зі своїм другим сином і дружиною, що ОСОБА_1 не надавав дозвіл на виїзд за кордон на відпочинок, що вона та син робили ремонт в кімнаті гуртожитку, купували ліжко, матрац ортопедичний, форму, відповідач відмовив придбати памперси, стосуються подій, які мали місце до досягнення позивачем повноліття, а тому суд їх не приймає до уваги.

Твердження відповідача про те, що сукупний прибуток третьої особи становить 41 000 грн. на місяць не підтверджено належними доказами. Тому це твердження суд не бере до уваги при вирішенні справи.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, СК України.

Як передбачено ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

У судовому засідання встановлено, що відповідач є батьком позивача, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і з 14 травня 2022 року є повнолітнім, що позивач з 1 вересня 2021 року по даний час навчається. Також встановлено, що з грудня 2021 року позивач навчається дистанційно, мати його повністю утримує. У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з таким типом навчання, утриманням його матір`ю, позивач не потребує матеріальної допомоги. Твердження позивача, що допомога потрібна у зв`язку з тим, що мається борг з оплати кімнати в гуртожитку, суд не вважає переконливим, так як за умови дистанційного навчання та за тією умовою, що позивач забезпечений житлом, ці витрати не є необхідними для навчання. Суд також вважає, що позивач розуміє, що його проживання з матір`ю та стан його забезпечення, зокрема одягом та харчуванням, виключають підстави вважати, що він потребує матеріальної допомоги. До такого висновку суд приходить враховуючи, що звернутися з даним позовом позивача спонукала його мати, а в позові позивач укрив ті обставини, що проживає з матір`ю, та забезпечений всім необхідним.

Судом встановлено, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, 2009 року народження, має вади здоров`я, потребує лікування, за період з жовтня 2022 року по грудень 2022 року отримав дохід в розмірі 31710 грн. 24 коп., несе витрати за комунальні послуги за місцем проживання, має у власності квартиру та нежитлове приміщення. У своїй сукупності ці дані про дохід відповідача, його стан здоров`я, утриманців, наявність нерухомого майна, дають суд підстави прийти до переконання, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу. Згоду відповідача сплачувати аліменти по 500 грн. щомісячно при тій умові, що з боку позивача також будуть певні поступки, суд розцінює як поступку відповідача своїми законними інтересами для досягнення компромісу. На переконання суду, готовність відповідача поступитися своїми законними інтересами, не дає підстав вважати, що має реальну можливість надавати позивачу матеріальну допомогу.

Звертаючись з позовом, позивач стверджує, що у зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги, яку його батько має можливість надавати.

Зважаючи на те, що позивач є матеріально забезпеченим внаслідок проживання разом з матір`ю, суд вважає його звернення до суду з позовом до відповідача безпідставним і таким, що має ознаки зловживання правом на отримання допомоги від батьків.

Таким чином, оскільки відповідачем права позивача не порушені, суд приходить до переконання, що позивач не обґрунтовано, у порушення вимог ст.ст. 3, 13,15 ЦК України, звернувся до суду.

Вислухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позов у задоволення позову належить відмовити повністю.

Суд приходить до переконання, що відмова у задоволенні позову відповідає таким, передбаченим ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства, як справедливе вирішення цивільних справ.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а в задоволенні позову відмовлено, відшкодування судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.3, 13, 15 ЦК України, ст. 199 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 265, 276, 354, ЦПК України та, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 квітня 2023 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов