У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Довгалюк О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Коваленка С.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Київ», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд», про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

18.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Місто для людей Київ», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», про зобов`язання вчинити дії, в якому просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 та зняти заборгованість за період по лютий 2020 року включно.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Шевченко Т.М. від 25.10.2021 справу передано на розгляд за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.

Ухвалою судді від 30.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за надані відповідачем житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 , що утворилася станом на 26.02.2020 та зняти з неї заборгованість за такі послуги за період по 26.02.2020 включно.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмет спору.

В обґрунтування такого клопотання представник зазначив, що ТОВ «Місто для людей Київ» здійснено розподіл особових рахунків за адресою АДРЕСА_1 між попереднім власником квартири - ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», за яким обліковувалися нарахування та сплати за період до 26.02.2020, та теперішнім власником квартири - ОСОБА_1 , за якою особовий рахунок № НОМЕР_1 числиться з 26.02.20202. Відповідачем здійснено перерахунок за вказаним особовим рахунком та знято із відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 11 749,10 грн., що підтверджується довідкою про нарахування та сплату по такому рахунку за період з 26.02.2020 по 23.02.2023.

У судовому засіданні представником відповідача також надано довідку №20 від 04.04.2023, згідно з якою станом на 05.04.2023 ОСОБА_1 , яка є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , має перед ТОВ «Місто для людей Київ» заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 26,92 грн., а також переплату за надані послуги з холодного водопостачання у розмірі 1036,09 грн. Довідка включає нарахування за березень 2023 року.

Крім того, ці ж обставини з`ясовані судом із пояснень представника відповідача у судовому засіданні, який пояснив, що перерахунок заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 за період по 26.02.2020 включно фактично було проведено відповідачем у лютому 2023 року.

Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що на час розгляду даної справи судом предмет спору між сторонами відсутній.

Крім того, як встановлено судом, заява представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору не суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства, не порушує права сторін, подана уповноваженою особами, будь-яких обмежень на вчинення такої процесуальної дії представником судом не встановлено.

Будь яких інших вимог, які підлягають вирішенню судом в межах розгляду даної справи, позивачем до відповідача не пред`явлено.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки предмет спору між сторонами відсутній, наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з ч.5, ч.6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача . У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Із матеріалів справи установлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №51824 від 18.10.2021.

Таким чином, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, наявні підстави для стягнення вказаної суми судового збору з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Позивач просить стягнути на її користь з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2500,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Міжнародний центр консалтингу та права» в особі директора Єфанової Н.С. було укладено договір про надання правової допомоги.

У пункті 5.1. договору сторони погодили, що плата за надання юридичних послуг клієнту становить 2500,00 грн. та здійснюється ним в день підписання договору.

При цьому судом враховується позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, згідно з якою витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Із урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст. 255, ст.ст. 141, 142, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Київ», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд», про зобов`язання вчинити діїзакрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Київ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.04.2023.

СуддяО. О. Ковбасюк