Ухвала

19 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 676/3545/19

провадження № 61-4573ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання подружжям та визнання права на частку в спільній власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року в позові відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року в частині відмови в позові про проділ автомобіля скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, розподіл судових витрат змінено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 63 949,45 грн грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно та 3 721,23 грн судових витрат, а всього - 67 670,68 грн.

В решті рішення суду залишено без змін.

У березні 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання подружжям та визнання права на частку в спільній власності, в якому просила суд: встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2012 року по 5 вересня 2012 року; визнати за нею право власності на частки квартири та частки автомобіля; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 63 949,45 грн грошової компенсації вартості частки автомобіля, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи від 06 липня 2020 року №517/20.

В касаційній скарзі просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та щодо визнання за позивачкою права власності на частку квартири.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

З огляду на оскаржувані судові рішення вартість 1/2 частини спірної квартири згідно договору купівлі-продажу від 02 серпня 2012 року становить 84 230, 00 грн (168 460,00 грн/2).

При поданні позову за вимогу немайнового характеру (встановлення факту проживання однією сім`єю) судовий збір повинен був бути сплачений у розмірі 768,40 грн (1 921 грн * 0,4).

Розмір судового збору, що підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду за вимогу майнового характеру складав 842,30 грн (84 230,00 грн * 1%).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 3 221,40 грн ((768,40 грн+842,30 грн) * 200%).

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати суду касаційної інстанції докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3 221,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалипротягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров