18.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/3792/23
Провадження № 2-н/205/325/23
У Х В А Л А

18 квітня 2023 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Костромітіна О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію, яка постачалась у будинок за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.06.2020 року по 22.11.2021 року в розмірі 24102,96 гривень, а також судовий збір у розмірі 268,40 гривень.

Вивчивши зміст заяви, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п. 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Відповідно до ст.5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді №34513 від 17.04.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявником до заяви долучено копію договору купівлі-продажу від 10.10.2007 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за яким існує заборгованість за спожиту електричну енергію.

Проте суду не надано доказів, що станом на момент подачі заяви про видачу судового наказу боржник ОСОБА_1 є власником та користується будинком за адресою: АДРЕСА_2 , до якого надавались послуги з постачання електричної енергії за період нарахування заборгованості. Наданий суду договір купівлі-продажу будинку від 10.10.2007 року не може свідчити, що саме на теперішній час, після спливу більш ніж 15 років, ОСОБА_1 є власником та користується будинком. В даному будинку останній не зареєстрований.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, враховуючи, що доказів на підтвердження права користування або власності ОСОБА_1 , станом на день подачі заяви про видачу судового наказу, на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , до якого надавались послуги з постачання електричної енергії за період нарахування заборгованості, суду не надано, тому суддя дійшов висновку, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу внаслідок чого суддя відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Разом із тим, суддя роз`яснює, що відповідно до ч.1ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О.Костромітіна