КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 362/6492/21 Головуючий у суді першої інстанції - Ковбель М.М.
Номер провадження № 22-ц/824/5661/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», подану представником Мокрієнко Тарасом Вікторовичем, на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просило суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії в розмірі 5 137,49 грн., інфляційні втрати позивача за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання по оплаті в розмірі 103,19 грн., 3% річних у розмірі 54,05 грн., а загалом 5 294, 73 грн., а також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій зазначив, що ним було сплачено заборгованість в розмірі 27 158,10 грн., що підтверджується квитанцією №49 від 02 грудня 2022 року, а тому просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю спору.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2022 року було закрито провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - Мокрієнко Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувану ухвалу прийнято з неправильним застосуванням та порушенням судом норм процесуального права, з одних лише формальних міркувань, а висновки суду не відповідають об`єктивним обставинам справи.

Апелянт вказує, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем суми заборгованості на користь позивача ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», натомість суд закрив провадження у справі на підставі наданої відповідачем копії квитанції №49 від 02 грудня 2022 року про сплату грошових коштів на користь особи, що не залучена до участі у даній справі.

Відтак, Мокрієнко Т.В. вважає, що судом передчасно зроблено висновок, щодо відсутності спору між сторонами та про можливість закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Враховуючи наведене, апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, заяв про відкладення справи з причини неявки з поважних причини не подали.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, мотивував свій висновок тим, що відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що ним було сплачено заборгованість в розмірі 27158,10 грн., що підтверджується квитанцією №49 від 02.12.2022 року, з огляду на це, суд вважав, що предмет спору відсутній та з цих підстав закрив провадження у вказаній справі.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.

Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, неіснування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем [пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 18/266, (провадження № 12-186звг19)].

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначила, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, вказав, що відповідачем у справі - ОСОБА_1 в добровільному порядку до початку розгляду справи сплачено 27158,10 грн., а тому суд дійшов висновку про відсутність предмета спору.

Апеляційний суд, перевіряючи доводи апелянта про незаконність висновку суду першої інстанції в частині того, що предмет спору відсутній враховує наступні обставини.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивачем у вказаній справі є Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (код ЄДРПО 23243188), а кошти ОСОБА_1 сплачені 02 грудня 2022 року згідно до поданої квитанції ( а.с. 50) на рахунки ТОВ «Київська обласна ЕК» ( ) що не свідчить про перерахування позивачем коштів саме на рахунки позивача у справі.

З врахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість поданої апеляційної скарги ПрАТ ««ДТЕК Київські регіональні електромережі» оскільки висновок суду про позасудове врегулювання спору між сторонами та сплату відповідачем коштів на рахунки позивача є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів вважає, що висновки суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», подану представником Мокрієнко Тарасом Вікторовичем задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2022 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова виготовлена 19 квітня 2023 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв