Справа № 569/6773/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук І.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Рівненська філія Рівненського обласного центру зайнятості та Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з 07.10.2022 у зв`язку із смертю останнього.

На обґрунтування заяви заявник посилається на те, що вона перебувала в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 за трудовим договором №2 від 06.07.2008 зареєстрованому в Рівненському міському центрі зайнятості, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці серія НОМЕР_1 . Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер роботодавець. Заявниця звернулася до Рівненського міського центру зайнятості з заявою про внесення запису у трудову книжку про припинення трудового договору та повідомлення про припинення трудового договору Пенсійний фонд України та Державну податкову службу України. 13 грудня 2023 року Рівненською філією Рівненського обласного центру зайнятості було надано відповідь зі змісту якої вбачається, що центром зайнятості було припинено та знято з реєстрації трудовий договір укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю роботодавця та повідомлено Пенсійний фонд України та Державну податкову службу.

Водночас, у листі-відповіді вказано, що внесення запису про припинення трудового договору є неможливим, оскільки даних про припинення трудових відносин на підставі відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не надійшло.

06 лютого 2023 року ОСОБА_1 було подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в якій, остання просить внести дані про припинення трудових відносин до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Проте, на даний час жодної відповіді отримано не було.

Таким чином, відносини між ОСОБА_1 та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_2 не є належним чином припиненими, що в своєму наслідку становить порушення прав ОСОБА_1 . Такі порушення виявляються у відсутності запису у трудовій книжці, що завдає проблем при пошуках роботи. Тобто, встановлення факту припинення трудових відносин необхідно для реалізації права на працевлаштування, в подальшому проблеми при виході на пенсію, що може виявлятися у визначенні дати припинення трудового договору та обрахуванні трудового стажу.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаною заявою в порядку цивільного судочинства слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 вказаної статті визначено категорії справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про підвідомчість справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, у судовому порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Тобто, встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ і не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів припинення трудових відносин, а відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду,висловленою у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №198/623/18, у постанові від 10.06.2020 року у справі №347/576/18.

Враховуючи, що встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини другої статті 124 Конституції України заявник має право звернутися за захистом свого права в суд, але не із заявою про встановлення факту трудових відносин, що дають право призначення пенсії, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, у випадку існування спору про право, заява про встановлення факту на підтвердження періоду роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії, не може розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, заява про встановлення факту перебування в трудових відносинах не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосується рішень та дій управління пенсійного фонду, його посадових осіб щодо непризначення заявнику пенсії за відсутності належного розміру страхового стажу. Заява про встановлення юридичного факту перебування в трудових відносинах, припинення трудових відносин для підтвердження страхового стажу при вирішенні питання про призначення пенсії не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з неможливістю встановлення відповідних фактів в судовому порядку в межах цивільного судочинства.

При цьому, заявниця не позбавлена права скористатись положеннями Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, для підтвердження свого страхового стажу в органах ПФУ, або ж оскаржити відмову Пенсійного Фонду України у призначенні пенсії за віком в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки заявлені вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства в окремому провадженні.

Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

ПФУ (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Якщо вирішення спору має відбуватися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, то згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, у даній справі вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити на підставі вимог пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,186,260,261,353-355 ЦПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Рівненська філія Рівненського обласного центру зайнятості та Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику його право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Гордійчук