Справа № 202/301/23
Провадження № 2/202/944/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Голобородько О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/301/23 за позовом

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

до

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1571, виданого 05.05.2007, він є власником квартири АДРЕСА_3 . У квартирі крім нього також зареєстрований його син ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_2 з серпня 2020 року за вказаною адресою не мешкає, виїхав на постійне місце проживання в іншу область, але з реєстрації не знявся. У зв`язку з тим, що в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який в ній не мешкає, позивач вимушений сплачувати комунальні платежі за себе та відповідача, що ставить його у скрутне матеріальне становище і створює перешкоди до користування. Враховуючи зазначене, просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2023 року по справі відкрите провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та відповідачу наданий строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2023 року по справі відкрите спрощене позовне провадження та відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався та відзив на позов не подав.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, просив у позові слухати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином.

Суд, вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.2007, зареєстрованого в реєстрі № 1571, виданого державним нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори Соловйовою С.С., ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Згідно довідки № 16115 про зареєстрованих осіб від 20.12.2022 у належній ОСОБА_1 квартирі зареєстрований ОСОБА_2 (син позивача).

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» зазначив, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов`язки наймача жилого приміщення та членів його сім`ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов`язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім`ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу.

Відтак суд вважає, що відповідач по справі є членом сім`ї позивача.

Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України, у відповідача по справі виникло право користування квартирою АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , з тих підстав, що він є членом його сім`ї і який постійно мешкав разом з ним.

Відповідно до акту від 27.12.2022 ОСОБА_2 за адресою реєстрації не мешкає з 2020 року.

Крім того, з постанови Краматорського міського суду Донецької області від 23.04.2018 судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_4 , тобто не за місцем реєстрації.

Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Спеціальною підставою припинення права членів сім`ї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між ОСОБА_1 та відповідачем була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати ними права на проживання у квартирі позивача, а ні ж відсутність без поважних причин понад один рік.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 406 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. О. Михальченко