Справа № 345/3546/22
Провадження по справі № 2/354/216/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 квітня 2023 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (надалі-АТ «ПРОСТО-страхування») 03 листопада 2022 року звернулося до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 15107,68 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31 березня 2022 року в м.Івано-Франківськ по вул.Василіянок з вини відповідача, який керував автомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у АТ «ПРОСТО-страхування» згідно полісу №ЕР207683542 від 13 січня 2022 року. Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 31 березня 2022 року вказано, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 . За заявою потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП позивачем було прийняте рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено страхове відшкодування на підставі страхового акту №159564 у розмірі 15107,68 грн. Оскільки відповідач, який спричинив дорожню-транспортну пригоду, на момент ДТП не мав права на керування транспортним засобом відповідної категорії, оскільки строк дії його посвідчення на керування транспортними засобами закінчився 22 грудня 2019 року, позивач в порядку ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув право регресної вимоги до нього. Позивачем з метою досудового врегулювання спору 24 травня 2022 року направлено на адресу відповідача регресну вимогу №04-726, яка залишена без реагування. Із урахуванням наведеного позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 15107,68 грн., понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2022 року цивільну справу №345/3546/22 за позовною заявою АТ «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди направлено за підсудністю до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2023 року вказана справа передана у провадження судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ваврійчук Т.Л.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2023 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

Представник позивача АТ «ПРОСТО-страхування» у судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов не подав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 31 березня 2022 року близько 15 год. 50 хв. по вул. Василіянок у м. Івано-Франківськ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Як вбачається із складеного учасниками Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 31 березня 2022 року(Європротол) винуватцем даної ДТП є водій ОСОБА_1 .

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР №207683542 від 12 січня 2022 року цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у АТ «ПРОСТО-страхування». Відповідно до вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну 130000,00; розмір франшизи 0,00 грн., термін дії поліса - до 12 січня 2023 року.

31 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду в якому вказав, що 31 березня 2023 року о 15 год. 50 хв., керуючи автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 виїжджав з вул.Набережна в м.Івано-Франківську, яка є другорядною, на вул.Василіянок. Під час повороту ліворуч, не врахував дорожню обстановку та рушив через перехрестя зашвидко, внаслідок чого зіткнувся з іншим автомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , що рухався по перехрестю.

До вказаного повідомлення долучено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , відповідно до якого власником транспортного засобу марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , а також копію посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_1 у Румунії із терміном дії з 22 грудня 2009 року по 22 грудня 2019 року.

Окрім цього, 31 березня 2022 року до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку звернувся ОСОБА_2 , який вказав, що 31 березня 2022 року близько 15 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул.Василіянок у м. Івано-Франківськ, на перехресті з`їжджав ліворуч на другорядну дорогу по вул.Гарбарська і коли майже закінчив маневр, відчув удар в задню ліву частину автомобіля. Зіткнення допустив ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником транспортного засобу марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3

13 квітня 2022 року ОСОБА_3 звернулася до АТ «ПРОСТО-страхування» із

заявою про виплату страхового відшкодування за страховим полісом АР/2185038 від 20 липня 2021 року, завданого внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 31 березня 2022 року, шляхом перерахування коштів на зазначений нею розрахунковий рахунок.

Відповідно Звіту №159564 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 31 березня 2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначена за витратним підходом із урахуванням ПДВ становить 26481,52 грн., ринкова вартість вказаного транспортного засобу може складати 212792,38 грн., а вартість матеріального збитку, заподіяного його власнику внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП станом на 31 березня 2022 року становить 19435,52 грн. із урахуванням ПДВ на нові складники та матеріали.

Відповідно до страхового акту АТ «ПРОСТО-страхування» №159564 від 15 квітня 2022 року, дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 31 березня 2022 року за участю транспортного засобу марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 забезпеченого згідно поліса ЕР №207683542 від 12 січня 2022 року, визнано страховим випадком та визначено розмір страхового відшкодування, що підлягає до виплати потерпілому у сумі 15107,68 грн.

Як вбачається із платіжного доручення №4961 від 18 квітня 2022 року АТ «ПРОСТО-страхування» перерахувало на рахунок ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 15107,68 грн. У графі «призначення платежу» зазначено: страхове відшкодування за ремонт автомобіля марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідно до розпорядження №159564 від 15 квітня 2022 року.

24 травня 2022 року АТ «ПРОСТО-страхування» за вих. №04-726 направило на адресу відповідача регресну вимогу на суму 15107,68 грн., в якій зазначило про необхідність сплати понесених страховиком витрат по виплаті страхового відшкодування за фактом ДТП, яка мала місце 31 березня 2022 року та визнана страховим випадком у сумі 15107,68 грн. у семиденний строк з дня отримання даної вимоги у відповідності до положень ст.38.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки термін дії наданого ОСОБА_1 страховику посвідчення водія закінчився 22 грудня 2019 року і на момент ДТП водій керував автомобілем без права керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права.

Згідно із ч.1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За приписами ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до вимог ч.2,ч.5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі- Закон №1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.5 Закону №1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст.6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 9 Закону №1961-IV передбачено, що страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Вимогами ст.29 Закону №1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

18.09.2011 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» № 3045-VI від 17.02.2011 року, відповідно до якого статтю 124 КУпАП доповнено приміткою наступного змісті: «Особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону №1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Згідно до п. 36.1 ст.36 Закону №1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону №1961-IV виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п.п.в п.38.1.1 ст.38 Закону №1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України-водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Дослідженими судом доказами підтверджується, що термін дії виданого на ім`я ОСОБА_1 посвідчення водія із правом керування транспортними засобами із категоріями A,B, C сплив 22 грудня 2019 року.

Таким чином, приходить до висновку, що до позивача у справі АТ «ПРОСТО-страхування», яке здійснило виплату страхового відшкодування на підставі поліса ЕР №207683542 від 12 січня 2022 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 31 березня 2022 року, перейшло право регресної вимоги до водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, оскільки на момент даної події останній керував транспортним засобом без права на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги АТ «ПРОСТО-страхування» підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в порядку регресу 15107,68 грн. виплаченого страхового відшкодування.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 2481,00 грн. гривень сплаченого судового збору.

Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою-ч.2 ст.137 ЦПК України.

У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правової допомоги №1 від 02 січня 2020 року, укладений між АТ «ПРОСТО-страхування» та адвокатським бюро «Синюк та партнери», відповідно до якого адвокатське бюро на підставі звернення клієнта серед іншого приймає на себе зобов`язання представляти інтереси компанії на всій території України та вести справи у судах загальною юрисдикції; вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє відповідний рахунок; ордер на надання адвокатом Синюком С.Л. правничої допомоги АТ «ПРОСТО-страхування» від 05 вересня 2022 року згідно договору про надання правової допомоги №1 від 02 січня 2020 року; посвідчення адвоката №6423/10 від 15.02.2018 року та свідоцтв про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6423/10; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої керівником адвокатського бюро «Синюк та партнери»(код ЄДРПОУ №42063010) є Синюк С.Л.; реєстр справ від 05 вересня 2022 року з якого вбачається, що бюро надавало АТ «ПРОСТО-страхування» правову допомогу у страховій справі №159564, страхувальник- ОСОБА_1 учасник ДТП- ОСОБА_2 , сума збитку-15105,68 грн., витрати на правничу допомогу-6000,00 грн.; акт виконаних робіт від 30 вересня 2022 року за договором про надання правової допомоги №1 від 02 січня 2020 року згідно якого вартість витрат на правову допомогу у страховій справі №159564 становить 6000,00 грн., загальна вартість наданих АТ «ПРОСТО-страхування» послуг за вересень 2022 року становить 99000,00 грн.; детальний опис робіт (наданих послуг) від 30 вересня 2022 року наданих відповідно до договору №1 від 02 січня 2020 року у страховій справі №159564, з якого вбачається, що адвокатом Синюк С.Л. за дорученням адвокатського бюро «Синюк та партнери» було надано позивачу наступну правничу допомогу: консультація замовника щодо порядку та строків надання правової допомоги по стягнення грошових коштів з відповідача(1 год.) вартістю 1200,00 грн., підготовчі дії: з`ясування чи мали місце обставини(факти), вказані замовником та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін; визначення правової норми, яка підлягає застосуванняю до спинах правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних правовох норм, викладених у постановах верховного Суду; збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог; аналіз судової практики(2 год.) вартістю 1200,00 грн/год на суму 2400,00 грн.; підготовка та подання позовної заяви до суду: визначення підсудності судової справи; визначення складу учасників процесу; розрахунок ціни позову та розміру судових витрат; написання, підготовка, копіювання, зшивання та надсилання позовної заяви з додатками до суду(2 год.) вартістю 1200,00 грн/год, на суму 2400,00 грн., а всього на загальну суму 6000,00 грн.

Із урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 6000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 223, 263, 265, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.22, 1166, 1187, 1191 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» в порядку регресу 15107(п`ятнадцять тисяч сто сім) гривень 68 коп. витрат по виплаті страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» 2481(дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 коп. сплаченого судового збору та 6000(шість тисяч) гривень 00 коп. понесених витрат на правничу допомогу.

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування», місцезнаходження:04050, вул. Герцена,10 м. Київ, , IBAN НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 20 квітня 2023 року.

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук