Справа № 401/1085/22
Провадження № 2/401/91/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2023 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Герко Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську справу за позовом Комунального підприємства «Житлосервіс 2012» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 10 150 грн. 41 коп.

Вимоги позову обґрунтовані наступним.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з утримання житла, які надаються КП «Житлосервіс 2012». 24 листопада 2020 року між КП «Житлосервіс2012» та відповідачем був укладений договір про реструктуризацію наявної заборгованості за отримані послуги, згідно умов якого борг станом на 24 листопада 2020 року у сумі 9015 грн. 53 коп. був розстрочений у виплатах на період з 01 грудня 2020 року по 30 листопада 2021 року. Проте умови договору відповідач не виконував, в зв`язку з чим станом на 24 травня 2022 року заборгованість склала 10150 грн. 41 коп., яку представник позивача просить суд стягнути на користь КП «Житлосервіс 2012». (а.с.2-5)

Відповідач ОСОБА_1 представив суду Відзив на позов, у якому просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення проти позову обґрунтовував тим, що розмір та існування заявленої позивачем заборгованості не підтверджується належними доказами, між сторонами не укладався договір про надання житлово комунальних послуг. У відзиві також зазначено, що ОСОБА_1 був працівником КП «Житлосервіс2012» , підприємство мало перед ним заборгованість по заробітній платі і договір № 11 про реструктуризацію заборгованості від 24 листопада 2020 року він підписав в обмін на обіцянку позивача виплатити йому заборгованість по заробітній платі, хоча заявлена у договорі сума боргу не була підтверджена документально. На підставі заяви ОСОБА_1 про відрахування із заробітної плати було проведено списання коштів по договору про реструктуризацію на загальну суму 1134 грн. 88 коп. і залишок боргу по договору склав 7880 грн. 65 коп.

28 серпня 2021 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи і позивач провів з ним повний розрахунок , в тому числі достроково було закрито зобов`язання за договором.

Крім того, відповідач вказує, що заборгованість по довідці станом на 24 травня 2022 року з ним не узгоджена, і хоча в ній вказано , що нарахування стосуються періоду з 01 січня 2019 року, фактично відображена заборгованість виникла з 2017 року, а відтак до цієї заборгованості сплив строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Також як на підставу відмови у позові відповідач посилається на Закон України № 2256-ІХ від 12 травня 2022 року, яким заборонено на час воєнного стану здійснювати примусове стягнення з фізичних осіб заборгованості за житлово комунальні послуги. (а.с. 87-91)

Представник КП «Житлосервіс 2012» подав до суду відповідь на відзив, у якому заперечував щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позов. Зокрема зазначив, що договір про реструктуризацію 24 листопада 2020 року був підписаний відповідачем з власної волі і зобов`язання за цим договором складають: заборгованість в сумі 9015 грн. 53 коп. станом на 01 листопада 2020 року, яка визнана сторонами і обумовлена в договорі; заборгованість щодо поточних платежів за житлово комунальні послуги за період з 01 листопада 2020 року по 30 червня 2021 року в сумі 2269 грн. 76 коп. ( 283 грн. 72 коп. х 8 місяців), при чому сума поточного щомісячного платежу обумовлена сторонами в договорі про реструктуризацію від 24 листопада 2020 року. При цьому ОСОБА_1 сплатив відповідно до умов договору в період з травня по серпень 2021 року 4 платежі на загальну суму 1134 грн. 88 коп., відповідно залишок заборгованості підлягає стягненню на користь позивача. При звільненні позивача , який був працівником КП «Житлосервіс 2012» , з роботи, з його заробітної плати було утримано 7046 грн. 31 коп. в рахунок погашення заборгованості з квартирної плати( плати за утримання житла). Залишок заборгованості з квартирної плати у сумі 3104 грн. 10 коп. був нарахований йому як борг, проте з заробітної плати не утримувався і ці кошти були виплачені позивачеві як заробітна плата. Утримані ж заробітної плати кошти у сумі 7046 грн. 31 коп. були повернути ОСОБА_1 у відповідності до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2021 року суду, яким встановлено неправомірність утримання їх з його заробітної плати. Таким чином, станом на 24 травня 2022 року борг ОСОБА_1 за послуги з утримання житла склав 10150 грн. 41 коп. , які представник позивача і просить стягнути з відповідача. (а.с.96-100)

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

З підстав ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України суд розглядав справу у відсутність сторін.

Вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

24 листопада 2020 року між КП «Житлосервіс 2012» та ОСОБА_1 укладено договір № 11 про реструктуризацію заборгованості за житлово комунальні послуги. Згідно умов договору сторони домовились, що підприємство надає ОСОБА_1 розстрочку у погашенні заборгованості з квартирної плати ( плати за утримання житла) , що утворилася станом на 24 листопада 2020 року на суму 9015 грн. 53 коп. з 01 грудня 2020 року до 30 листопада 2021 року, а саме: у 2020 році: грудень - 751 грн. 29 коп.; у 2021 році: з січня по жовтень щомісячно по 751 грн. 29 коп., листопад 751 грн. 34 коп. Також сторони погодили суму поточного щомісячного платежу за житлово - комунальні послуги у розмірі 283 грн. 72 коп. (а.с. 7)

18 травня 2021 року відповідач як працівник КП «Житлосервіс 2012» звернувся до підприємства з заявою з проханням утримувати з його заробітної плати квартирну плату в розмірі 283 грн. 72 коп. щомісячно. (а.с. 8)

Згідно наказу директора КП «Житлосервіс 2012» № 32-к від 28 серпня 2021 року, ОСОБА_1 звільнено з посади слюсаря електрика 4 розряду КП «Житлосервіс 2012» з 31 серпня 2021 року за згодою сторін . (а.с. 9)

Згідно відомостей розподілу виплат КП «Житлосервіс 2012» від 09.09.2021 року ОСОБА_1 була виплачена утримана заборгованість з квартирної плати у розмірі 3104,10 грн. (а.с.10)

З копії постанови Кропивницького апеляційного суду від 07 квітня 2022 року, ухваленої у справі № 401/3174/21 в результаті апеляційного перегляду рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Житлосервіс 2012» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні вбачається, що при звільненні ОСОБА_1 КП «Житлосервіс 2012» без відповідної на те згоди позивача утримав з його заробітної плати 7046 грн. 31 коп. з метою погашення заборгованості по квартирній платі, які цим рішенням були стягнуті на його користь як заборгованість по заробітній платі. (а.с. 11-15)

Постановою державного виконавця Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко О.М. від 28 квітня 2022 року відкрито виконавче провадження № 68895328 з виконання виконавчого листа № 401/3174/21, виданого 26 квітня 2022 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з КП «Житлосервіс 2012» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі 7046,31 грн., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 вересня 2021 року по 13 грудня 2021 року в розмірі 22659,93 грн., судового збору 908,00 грн. та 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 35614,24 грн.(за мінусом негайного виконання рішення суду від 13 грудня 2021 року в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць в розмірі 6673,81 грн.) (а.с.17)

Меморіальним ордером № MO512XATKD від 12 травня 2022 року підтверджується факт виплати КП «Житлосервіс 2012» 32 134,47 грн. в рамках виконавчого провадження № 68895328 від 02 травня 2022 року. (а.с.16)

Довідкою Світловодського міського комунального підприємства «Житлосервіс 2012» про заборгованість ОСОБА_1 станом на 24 травня 2022 року підтверджено, що відповідно до рішення суду утримання за неоплачену квартплату відповідно до договору реструктуризації визнано неправомірним утриманням, тому утримані кошти із заробітної плати в сумі 10150,41 грн., які були віднесені в рахунок оплати квартирної плати, були сторновані з розрахунку оплати за

утримання будинку та прибудинкової території (квартплата). Заборгованість як мешканця лишилась на рівні 10150,41 грн. (а.с.19)

Згідно довідки про заборгованість за послуги КП «Житлосервіс 2012» ОСОБА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 , станом на 01 січня 2019 року заборгованість складала 3399 грн. 73 коп., станом на 25 травня 2022 року заборгованість становить 10150 грн. 41 коп. (а.с. 22)

Вирішуючи позов по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Згідно статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачами, а тому регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 5Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону №2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені до вимог статей 11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З довідки про заборгованість, доданої до позову, вбачається, що ОСОБА_1 не в повному обсязі здійснював оплату за отримані житлово-комунальні послуги, що й призвело до утворення заборгованості у сумі 10150,41 грн. (а.с. 22).

Згідно довідки по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за вих. № 21 від 09.03.2023 року, виданої директором КП «Житлосервіс 2012» за адресою АДРЕСА_1 останній платіж був здійснений у вересні 2017 року в сумі 100,00 грн. при щомісячних нарахуваннях в розмірі 149,69 грн. за утримання будинку та прибудинкової території, з довідки про заборгованість станом на 24 травня 2022 року вбачається також, що з травня по серпень 2022 року було здійснено 4 платежі по 283 грн. 72 коп. шляхом утримання із заробітної плати за заявою відповідача. (а.с.22, 101)

Доказів, які б свідчили про належну оплату решти сум за послуги з утримання будинку за вказаний період відповідачем суду не було надано.

Тому, враховуючи правову природу зобов`язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у зазначеному розмірі.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

Підстав для застосування строків позовної давності, визначених ст. 257 ЦК України до заявлених позовних вимог, як про те зазначає відповідач у своєму відзиві на позов , в ході судового розгляду не встановлено, оскільки укладанням договору про реструктуризацію 24 листопада 2020 року відповідач вчинив дії, які свідчать про визнання ним свого боргу перед КП «Житлосервіс 2012», що в силу дії ч. 1 ст. 264 ЦК України є підставою для переривання строку позовної давності. Крім того, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Також хибним є посилання відповідача на недопустимість стягнення з нього як з фізичної особи заборгованості за житлово комунальні послуги в період дії воєнного стану на підставі Закону № 2256-ХІ від 12 травня 2022 року, оскільки останній не набрав чинності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, тому, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263, 265, 280-288 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Житлосервіс 2012» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлосервіс 2012» заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 10 150 (десять тисяч сто п`ятдесят) гривень 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлосервіс 2012» судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду упродовж 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому відповідного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Відомості про сторін:

Позивач: Комунальне підприємство «Житлосервіс 2012», вул. Приморська, буд. 20, м. Світловодськ, Кіровоградської області, , поточний рахунок НОМЕР_2 АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л.Волошина