ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1593/20 Номер провадження 22-ц/814/2013/23Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

секретар: Гречка Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 липня 2022 року, постановлене суддею Стрюк Л.І.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору та перерахунок заборгованості та за зустрічним позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати з 10 вересня 2019 року кредитний договір № 755482017, укладений 28 березня 2017 року між ОСОБА_4 та Акціонерним товариством «Кредобанк»; зобов`язати Акціонерне товариство «Кредобанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором № 7554/2017, укладеним 28 березня 2017 року з урахуванням зміни строку кредитування досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань від 10 вересня 2019 року 327-39897/19 з 10 вересня 2019 року та стягнути понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2017 з АТ «Кредобанк» укладений кредитний договір № 7554/2017, відповідно до якого банк надав кредит в розмірі 395323,44 грн. строком до 27.03.2024 для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Toyota модель Corolla дата випуску 2016, № кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТОВ «Компанія «Стар Лайн» та для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 7713,44 грн.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 25.05.2017 укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. за № 4051.

На адресу позивача 19.09.2019 надійшла досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань від 10.09.2019 № 27-39897/19, за якою АТ «Кредобанк» висунув вимогу про дострокове повернення кредиту у повній непогашеній сумі, сплату всіх нарахованих і несплачених процентів за користування кредитом, комісії та штрафні санкції в розмірі 347206,52 грн. Кредитним договором погоджену сплату відсотків за кредитом щомісячно до 27.03.2024. Надіславши досудову вимогу, банк змінив строк кредитування, відповідно усі наступні платежі, передбачені кредитним договором щодо сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки за досудовою вимогою позичальник був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати.

У березні 2020 року надійшло повідомлення від банку про зміну процентної ставки від 04.03.2020 № 04.03.2020/247, відповідно до якого за кредитним договором з 01.04.2020 буде діяти нова процентна ставка в розмірі 22,46 % річних. АТ «Кредобанк» своїми діями щодо нарахування процентів за кредитом після надіслання досудової вимоги, збільшення процентної ставки за кредитним договором допустив істотні порушення кредитного договору.

Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір від 28.03.2017 № 7554/2017 відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 395323,44 грн. строком до 27.03.2024. Для забезпечення належного виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору № 7554/2017 від 28.03.2017 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 28.03.2017 укладений договір поруки № 7554/2017/2. За договором поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, несплачених відсотків, комісій, штрафів, пені та інших видів неустойки) за кредитним договором, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Проте відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 382099,74 грн.

Просили стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 7554/2017 від 28.03.2017 у розмірі 382099,74 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 329264,88 грн., заборгованості за відсотками 43286,87 грн., понесені судові витрати 4761,20 грн., заборгованості за пенею 4786,79 грн.; суму сплаченого судового збору в розмірі 5731,50 грн.; витрати на професійну правову допомогу у розмірі 38209,97 грн.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16.03.2022 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом АТ «Кредобанк» - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору та перерахунок заборгованості задоволено частково.

Розірвано кредитний договір № 7554/2017 від 28.03.2017, укладений між Акціонерним товариством «Кредобанк» (правонаступник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів») та ОСОБА_4 .

У задоволенні вимоги про перерахунок заборгованості відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судової економічної експертизи в розмірі 25741,50 грн.

Рішеня суду в частині задоволеної позовної вимоги ОСОБА_1 мотивоване тим, що після направлення позивачу досудової вимоги, тобто зміни термінів повернення кредиту, які були визначені кредитним договором, АТ «Кредобанк» продовжив нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, допустив істотні порушення умов кредитного договору, чим позбавив позивача того, на що розраховувала при укладенні договору, що є підставою для розірвання договору.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтоване тим, що згідно висновку експерта № 3944 від 25 листопада 2021 року за результатами проведення судової економічної експертизи неможливо підтвердити розмір заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 7557/2017.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а зустрічний позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ПАТ «Кредибанк» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»), взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі надавши ОСОБА_5 грошові кошти, проте, ОСОБА_3 та поручитель ОСОБА_2 умови договорів не виконують, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.

Вказав, що в надісланій банком досудовій вимозі щодо виконання договірних зобов`язань не було змінено строк кредитування, а повідомлено строки з якого моменту банк у разі неповернення суми заборгованості звернеться до суду чи зверне стягнення на предмет застави.

Окрім того, збільшення відсоткової ставки передбачене умовами кредитного договору.

Тому, вимога про розірвання кредитного договору є необґрунтованою, а одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Разом з тим, розмір заборгованості є обґрунтованим та підтверджений наявними в справі доказами, а посилання суду лише на висновок експерта не ґрунтується на вимогах закону.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 28 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 7554/2017, згідно з яким остання отримала кредитні кошти в розмірі 395 323,44 грн. на строк до 27 березня 2024 року (т.1, а.с. 19-23).

Відповідно до п. 2.2 кредитного договору кредит наданий для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Toyota, модель Corolla, дата випуску 2016, № кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТОВ «Компанія «Стар Лайн», та для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 7713,44 грн.

Згідно з п. 2.4 кредитного договору кредит видається на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору на момент укладення договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка в розмірів 15,49% річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановлення для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. Починаючи з другої та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановлених для цих періодів змінюваної процентної ставки.

Цього ж дня, для забезпечення належного виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору № 7554/2017 від 28.03.2017 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 7554/2017/2 (т.1, а.с. 27).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_4 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, несплачених відсотків, комісій, штрафів, пені, та інших видів неустойки) за кредитним договором № 7554/2017 від 28.03.2017.

Згідно з п. 2.5 договору поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Відповідно до п. 4.7 договору поруки, цей договір припиняється за спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором.

Для забезпечення належного виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 25 травня 2017 року ПАТ «Кредобанк», що діє в договорі як заставодержатель, та ОСОБА_3 , що діє як заставодавець, уклали договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. (т. 1, а.с. 24-26).

Згідно пункту 1.2. договору застави предметом застави є рухоме майно - автомобіль Toyota Corolla, рік випуску 2016, номер шасі НОМЕР_1 , колір білий, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 1.3. договору застави заставна вартість предмета застави визначена сторонами у сумі 387 688 грн.

Пунктом 3.1.4. договору застави встановлено право заставодержателя достроково звернути стягнення на предмет застави у випадку неналежного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором.

10 вересня 2019 року банком на адресу позивача направлено досудову вимогу за вих. № 27-59897/19 щодо виконання договірних зобов`язань, згідно якої протягом 30 днів з дня отримання письмової вимоги, але у будь-якому випадку не пізніше 35 днів з моменту надсилання даної вимоги банк вимагав достроково повернути кредит у повній непогашений сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а також штрафні санкції, а саме: 347 206,52 грн., в тому числі: 333 971,72 - заборгованість по основному боргу, в тому числі прострочена - 6820,34 грн., 9223,48 грн. - прострочені проценти, 1706,86 грн. - нараховані проценти, 2304,46 грн. - нарахована пеня (т. 2, а.с.16).

Згідно з повідомленням банку про зміну процентної ставки від 04.03.2020 № 04.03.2020/247 з 01.04.2020 процентна ставка за кредитним договором 7557/2017 року від 28.03.2017 становитиме 22,48 %. Розмір щомісячного ануїтетного платежу з 01.04.2020 у зв`язку зі зміною відсоткової ставки становитиме 9598,00 грн. (т. 2, а.с. 19).

ОСОБА_3 13.04.2020 звернулася до АТ «Кредобанк» з заявою в якій вимагала повернути відсоткову ставку за кредитним договором до попереднього значення та зупинити нарахування відсотків, комісій, штрафних санкцій (т. 2, а.с. 20-22).

Відповідно до повідомлення банку від 15.05.2020 вимогу ОСОБА_1 щодо повернення відсоткової ставки за кредитним договором до попереднього значення та зупинення нарахування будь-яких відсотків, комісій, штрафних санкцій в зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби задоволено, значення відсоткової ставки за кредитним договором повернуто до рівня, що діяв раніше, й на період з 01 березня 2020 року по 31 травня 2020 року штрафні санкції за прострочення платежів не нараховуються (т. 2, а.с. 23).

Відповідно до висновку експерта № 3944 від 25.11.2021 за результатами проведення судової економічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 545/1593/20, у наданому на дослідження розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 7557/2017 року від 28.03.2017 заборгованість, яка вказана в досудовій вимозі щодо виконання договірних зобов`язань від 10 вересня 20189 року № 27-39897/19, за квітень 2018 року та січень-серпень 2019 року, розрахована із застосуванням процентів, розмір яких не відповідає розміру процентної ставки за користування кредитом, встановленої в кредитному договорі № 7554/2017 від 28.03.2017 року, укладеному з Публічним акціонерним товариством «Кредобанк».

Також зазначив, що неможливо підтвердити розмір заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 7557/2017 від 28.03.2017, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», у т.ч. по тілу кредиту, процентах та пені станом на 10 вересня 2019 року (т. 3, а.с. 59-67).

На підставі встановлених обставин справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення банком умов кредитного договору та наявності підстав для його розірвання.

Разом з тим, зустрічні вимоги банку щодо стягнення заборгованості є необґрунтованими та недоведеними.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого суду з огляду на наступне.

За статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що банк взяті на себе зобов`язання щодо видачі позичальнику кредитних коштів виконав у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 17389042 від 30.03.2017 на суму 7713,44 грн. та меморіальним ордером № 17389314 від 30.03.2017 на суму 387610,00 грн. (т. 1, а.с. 9-10).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Звертаючись до позичальника з досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань вказано, що станом на 10.09.2019 р. заборгованість за кредитним договором становить 347206,52 грн., яка складається з : 333971,72 грн. - заборгованість по основному боргу; 9223,48 грн. прострочені проценти; 1706,86 нараховані проценти та 2304,46 грн. нарахована пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для нарахування процентів після надсилання досудової вимоги щодо повернення кредитних коштів.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів ОСОБА_1 , всі проведені операції. Виписка є первинним бухгалтерським документом.

З матеріалів справи не вбачається, а ОСОБА_4 не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином.

Надана виписка по рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі, та враховується колегією суддів при постановленні рішення.

Відмовляючи в задоволення позовних вимог банку суд першої інстанції визнав доведеним суму заборгованості у відповідності до висновків судової економічної експертизи.

Однак, із таким висновком повністю погодитись не можна, оскільки заборгованість за кредитним зобов`язанням має визначатись умовами кредитного договору, законодавством, що регулює спірні правовідносини, тоді як висновок експерта згідно ст. 89 ЦПК України не має для суду заздалегідь встановленої сили та не має переваг перед іншими засобами доказування.

Оскільки строк та порядок виконання зобов`язання, а також умови стягнення всієї заборгованості достроково визначені умовами договору, а саме п. 4.9, що відповідає приписам ч. 1 ст. 530 ЦК України, тому колегія суддів, прийшла до висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з відповідачів у розмірі 347206,52 грн., яка була заявлена станом на пред`явлення досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань.

У статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За приписами статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною другою статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За правилами частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 363/3965/15 (провадження № 61-11520св20) зазначено, що у цивільному законодавстві закріплено конструкцію «розірвання договору» (статті 651-654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК України досить часто використовується формулювання «відмова від договору» (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 8.2 кредитного договору передбачено, що договір може бути розірвано лише за згодою сторін, в порядку встановленому цим договором.

Підставами для розірвання кредитного договору ОСОБА_3 вказала на зміну істотних умов договору, зокрема збільшення процентної ставки та зміну строку виконання зобов`язання.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору, на момент укладення цього договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка в розмірі 15,49 % річних посинаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки за користування кредитом сплачується згідно встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки

У п. 3.4 договору визначено, що період дії ставки це період у часі для якого встановлюється значення змінюваної процентної ставки. Перебіг першого періоду дії ставки починається з дати укладення договору та завершується 31 березня 2020 року. Тривалість другого та всіх наступних періодів дії ставки дорівнює трьом календарним місяцям.

Пунктом 3.7 кредитного договору визначено, що про зміну процентної ставки банк повідомляє позичальника шляхом надсилання письмового повідомлення на поштову адресу позичальника зазначену в цьому договорі не пізніше як за 15 календарних днів до дати зміни ставки.

Таким чином, надіслання позичальнику 04 березня 2020 року повідомлення про зміну процентної ставки передбачене умовами договору та не може бути підставою для його розірвання.

Посилання ОСОБА_1 на зміну банком строку виконання зобов`язання, як на підставу його розірвання, є необгрунтованим, оскільки надсилання досудової вимоги є правом кредитодавця на дострокове повернення коштів внаслідок неналежного виконання умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 мали місце порушення умов кредитного договору, зокрема несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, що відповідно до п. 4.9 договору надало кредитодавцю право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів.

Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору суперечать умовам кредитного догвору та нормам законодавства.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Звертаючись до суду першої та апеляційної інстанції ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було сплачено судовий збір у сумі 14328,75 грн. (5731,50 грн. + 8597,25 грн.).

Позовні вимоги задоволено на 90,87 %.

Таким чином, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий зібр у сумі 13020,53 грн. по 6510,27 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про захист прав споживачів, розірвіання кредитного договору та перерахунок заборгованості відмовити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № 7554/2017 від 28.03.2017 у розмірі 347206,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судові витрати по 6510,27 грн. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді : С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин