Справа 206/2334/22
Провадження 2/206/61/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 квітня 2023 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухоруков А.О., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2022 року до суду з позовною заявою звернувся представник позивача з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просить суд-.

- стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на їх користь заборгованість у розмірі 5019,99 грн. за кредитним договором № б/н від 26.04.2010 року та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 06.04.2010 року. На підставі договору про надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, позичальнику було надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000,00 гривень. ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором. ОСОБА_3 зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, але не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором б/н від 26.04.2010 року становила 5019,99 гривень. Спадкоємцями ОСОБА_3 є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 16.12.2021 року позивачем було направлено лист-претензію кредитора до спадкоємців позичальника, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано (а.с. 2-6).

Представник позивача ОСОБА_4 направив на електронну пошту суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника банку за наявними доказами в матеріалах справи. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 112-113).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , повідомлені про розгляд справи належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції засобами поштового зв`язку, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи містяться конверти, повернуті поштою з відміткою «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.94, 120). Суд повідомляв відповідачів також шляхом надання оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 123, 124, 127, 128). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

При подачі позовної заяви представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про витребування доказів (а.с. 6-7).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі, витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с. 88).

03.10.2022, на виконання ухвали суду, від Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур надійшла інформація, щодо реєстрації зареєстрованих осіб на момент смерті спадкодавця (а.с. 91).

На виконання ухвали суду, 14.11.2022 від Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с. 95-106).

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

26.04.2010 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було підписано заяву № б/н з метою отримання банківських послуг. Відповідачу було видано картку, про що свідчить його власноручний підпис. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 34).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача, у період з 13.07.2010 до 23.02.2021 кредитний ліміт змінювався, та станом на 02.08.2013 становив 15000,00 грн. (а.с. 33).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 15 лютого 2021 року зроблено відповідний актовий запис № 156 (а.с. 68)

Позивач зазначав, що у порушення умов кредитного договору, за життя ОСОБА_3 свої зобов`язання належним чином не виконував, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 28.02.2021 року складає 5019,99 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості та випискоюза договором за період 13.07.2010 17.01.2022 (а.с. 9-32).

Згідно реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів претензії кредитора до ГНК від 20 листопада 2021 року позивачем було направлено на адресу Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора вих. № SAMDN1320 від 18.11.2021 з вимогами щодо повідомлення банку чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включення кредиторських вимог в спадкову масу, повідомлення спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 5019,99 грн., а також надання інформації стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову у прийнятті спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника та надання відомостей про таких осіб (а.с. 69-72).

Як вбачається з листа-претензії № SAMDN1320 від 08.12.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 претензію з вимогою про сплату заборгованості померлого ОСОБА_3 за кредитним договором у розмірі 5019,99 грн. (а.с.73-74)

Вказані листи-претензії було направлено позивачем засобами поштового зв`язку 16 грудня 2021 року згідно реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів (а.с. 75)

З матеріалів витребуваної з Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що 30 листопада 2021 до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори вперше надійшла претензія кредитора (позивача по справі) в порядку ст. 1281 ЦК України вих. № SAMDN1320 від 18.11.2021, на підставі якої було заведено спадкову справу №59/2021 (а.с. 96-106).

Як вбачається з довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №6/5-3659 від 29 вересня 2022 року, станом на 13.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 2 особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований з 16.04.1985 по теперішній час), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований з 05.08.1999 по 23.02.2021 (а.с. 91).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Так, в силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 та 1282 ЦК.

Згідно зі ст.1282 ЦК (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених у ст.1281 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК.

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц.

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Таким чином, пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням частини другої статті 1281 ЦК України.

На відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Згідно з ч.2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 , внаслідок неналежного виконання обов`язків за кредитним договором б/н від 26.04.2010, виникла заборгованість, яка станом на день смерті останнього складає 5019,99 грн., що підтверджено обґрунтованим розрахунком, який долучено до матеріалів справи.

Вказана заборгованість, згідно норм чинного законодавства входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Дійсно, відповідач ОСОБА_2 з померлим ОСОБА_3 були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 станом на 13.02.2021 року. Але відповідач не звертався до нотаріальної контори та не приймав спадщину.

В той же час, згідно з довідкою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №6/5-3659 від 29 вересня 2022 року, станом на вищезазначену дату відповідач ОСОБА_1 не значилась зареєстрованою за цією адресою, отже її також взагалі не можна вважати такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , відповідно до ст. 1268 ЦК України.

Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів існування будь-якого майна, яке входить до складу спадщини та могло бути успадковане відповідачами, що унеможливлює визначення вартості майна, одержаного у спадщину та, відповідно, розміру заборгованості, яка підлягає стягненню.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд визнає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, враховуючи недоведеність позивачем факту наявності та об`єму спадкового майна після смерті ОСОБА_3 у межах вартості якого спадкоємці останнього несуть відповідальність перед кредитором, суд вважає, що вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2023 року.

Суддя А.О. Сухоруков