Справа № 304/1825/22 Провадження № 2-др/304/5/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2023 року м. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Гевці В.М.,
за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі № 304/1825/22 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу,
20 лютого 2023 року представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення з приводу судових витрат.
Заяву мотивує тим, що 30 листопада 2022 року позивач надіслав на електронну адресу суду клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу з доказами понесення цих витрат. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2023 року у справі № 304/1825/22 позовні вимоги позивача задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача фактичні витрати в порядку регресу в розмірі 11 527, 24 грн та судовий збір у розмірі 992, 40 грн. Однак, вказаним рішенням не вирішено питання про відшкодування судових витрат (правової допомоги) у розмірі 5 100 грн.
Враховуючи викладене, представник позивачки просить суд заяву задовольнити.
У судове засідання сторони не з`явилися, однак подали заяви, в яких просили питання про ухвалення додаткового рішення розглянути в їх відсутності.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку.
Так, у судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2022 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування фактичних витрат в порядку регрессу в розмірі 11 527, 24 грн, а також стягнення судових витрат у розмірі 992, 40 грн.
Також встановлено, що 30 листопада 2022 року представник позивачки надіслав на електронну адресу суду клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5 100 грн.
Разом з цим встановлено, що рішенням Перечинського районного суду від 09 лютого 2023 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 фактичні витрати в порядку регресу в розмірі 11 527 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 24 копійки та судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Однак, при ухваленні вказаного рішення судом не було вирішено питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 100 грн.
Так, статтею 270 ЦПК України передбачений порядок і підстави для ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Вирішуючи питання щодо витрат на правову допомогу в розмірі 5 100 грн, про стягнення яких заявлено представником позивачки, суд зазначає наступне.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таких клопотань до суду не надходило.
Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 5 100 гривень.
На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 133, ст. 137, 270 ЦПК України, суд,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати у вигляді витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуюча: Гевці В. М.