КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 433/1932/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Шум Л.М.
Провадження № 22-ц/824/8139/2023 Доповідач: Савченко С.І.
У Х В А Л А

18 квітня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.08.2007 року у сумі 44324,94 (Долар США) що за курсом 21,16 відповідно службового розпорядження НБУ від 10.06.2015 року складає 937915,73 грн. за кредитним договором №DN80FJ00000131, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3654 грн. та 70 грн. витрат на розміщення оголошення про виклик відповідача до суду.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, 30 березня 2023 року ОСОБА_1 подала безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого ч.1 ст.354 ЦПК України. Разом з апеляційною скаргою скаржниця ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

У зв`язку із поданням апеляційної скарги матеріали справи № 433/1932/15-ц витребувані із суду першої інстанції, 13 квітня 2023 року надійшли до Київського апеляційного суду та 14 квітня 2023 року передані судді Савченку С.І. для розгляду.

Розглянувши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 ст.352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Водночас, відповідно до вимог ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Пропущений строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення ЄСПЛ: від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ: від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Відповідно до приписів ч.2 ст.358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Апеляційна скарга на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року подана ОСОБА_1 30 березня 2023 року, тобто з пропуском присічного річного строку апеляційного оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 25 січня 2022 року Святошинським районним судом міста Києва проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення. Під час проголошення представник ОСОБА_1 адвокат Сєрокурова О.В. була присутня. Рішення суду не містить дати складення повного тексту. Проте, під час моніторингу ЄДРСР встановлено, що оскаржуване рішення надіслане судом до ЄДРСР 26 січня 2022 року та оприлюднене 27 січня 2022 року. А відтак, з огляду на вимоги закону про те, що виготовлене судове рішенні має бути надіслане до ЄДРСР не пізніше наступного дня після його виготовлення, апеляційний суд керується саме цією датою, як датою виготовлення повного судового рішення.

Відповідачкою ОСОБА_1 апеляційна скарга подана лише 30 березня 2023 року, тобто більше ніж через рік з дня складення повного судового рішення, отже, у даному випадку застосовуються положення ч.2 ст.358 ЦПК України, згідно яких незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 після спливу більш як одного року з дня виготовлення повного тексту рішення, а також враховуючи відсутність передбачених п.п.1 і 2 ч.2 ст.358 ЦПК України виняткових обставин, які б давали підстави для поновлення такого строку, апеляційний суд згідно приписів ч.2 ст.358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц, де Об`єднана Палата вказала, що встановлений ч.2 ст.358 ЦПК України річний строк апеляційного оскарження, при відсутності винятків, є присічним і поновленню не підлягає. Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними встановленні державами обмеження щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року). При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Така ж позиція щодо неможливості поновлення встановленого ч.2 ст.358 ЦПК України присічного річного строку апеляційного оскарження, за відсутності передбачених цією нормою винятків, сформована у цілому ряді рішень Верховного Суду, зокрема: від 24 грудня 2020 року у справі № 333/7054/16-ц, від 24 грудня 2020 року у справі № 761/22804/15-ц, від 23 грудня 2020 року у справі № 2-11205/10, від 16 грудня 2020 року справі № 2-4247/11.

Посилання скаржниці на поважність причин пропуску нею строку на апеляційне оскарження з підстав зловживань з боку адвоката, який представляв її інтереси, не мають правового значення, оскільки згідно ч.2 ст.358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження незалежно від поважності причин пропуску річного строку.

З викладених вище підстав апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: