Справа № 182/688/22
Провадження № 2/0182/229/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.03.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради та Комунального підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради про визнання права на користування, визнання наймачем квартири та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права на користування, визнання наймачем квартири та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне.

17 січня 2022 року він звернувся до відділу Центр надання адміністративних послуг м.Нікополь з метою зміни місця реєстрації з адреси: АДРЕСА_1 на адресу: АДРЕСА_2 . Спеціалісти ЦНАПм.Нікополь сказали, що йому потрібно звернутись до Комунального підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради (код ) та оновити договір найму житла. Він звернувся із заявою про укладення договору найму житла до КП «МЖТІ» НМР, проте, 17.01.2022 року отримав лист - відповідь (вих.№ 962 від 17.01.2022 року), яким йому було відмовлено в укладенні договору наймужитла, оскільки у поданих ним документах відсутній ордер на вселення у житлове приміщення або рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про надання дозволу на зміну особистого рахунку. Відмову відповідача в укладенні договору найму житла вважає незаконною, оскільки відповідач суттєво обмежив без законних підстав його право на житло з огляду на наступне. 06.07.1992 року його батько ОСОБА_2 отримав від дирекції та профспілкового комітету Нікопольського Південнотрубного заводу (перейменований на даний час на ПАТ Південнотрубний завод» -ПАТ «НПТЗ») ордер № 18 на вказану квартиру. Отримавши ордер на вселення, він разом з дружиною і дітьми одразу вселився у вказану квартиру, зареєструвався і прожив у ній майже все життя. Письмовим доказом, що підтверджує їх родинні відносини з батьком, є його свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 від 01.11.1989 року. Квартира батьком не приватизовувалась, батько помер у 2007 році. Його мати ОСОБА_3 , також померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить наявний письмовий доказ - свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_2 від 16.11.2011 року. Раніше, 27 жовтня 2016 року, він вже укладав з наймодавцем - відповідачем - договір найму житла на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за яким він є наймачем (основним квартиронаймачем). Згідно пункту 5.1. Розділу 5 Договору «Строк чинності, умови зміни та припинення договору», Договір було укладено з 27 жовтня 2016 року до приватизації житла, а, відповідно до пункту 5.4. Договору, його чинність припиняється внаслідок приватизації житлового приміщення, зареєстрованими в ньому громадянами України. Після укладення Договору і до теперішнього часу всі особові рахунки на квартиру оформлені на його ім`я, він особисто сплачував комунальні послуги, утримував квартиру у належному технічному стані тощо. Відповідно довідок № 1705 від 09.09.2020 року, № 2065 від 11.09.2020 року, № 262 від 12.03.2021 року, в період з 2014 по 2021 роки він був учасником бойових дій в антитерористичній операції, забезпеченні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди: з 21.11.2014 по 12.03.2015 роки; з 28.03.2015 по 08.06.2015 роки, з 11.11.2020 по 29.12.2020 роки, з 07.01.2021 по 12.03.2021 роки. 06.07.2020 року він тимчасово, за умовами і характером роботи, знявся з реєстрації постійного місця проживання по АДРЕСА_2 та зареєстрував місце проживання по АДРЕСА_1 . У квартирі по АДРЕСА_2 залишився проживати його брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також зареєстрований у квартирі і за Договором від 27 жовтня 2016 року є членом його сім`ї. Квартира на даний час ніким не приватизована. Згідно листів -відповідей № 133 від 09.11.2017 року та № 1431 від 10.01.2018 року ліквідатора ПАТ Південнотрубний завод» (ПАТ «НПТЗ»), на підприємстві не збереглись документи, які містять інформацію про те, яким чином і до якого органу була передана вся документація щодо паспортизації мешканців житлового фонду, який раніше належав ПАТ «НПТЗ», оскільки така документація не відносилась до категорії постійного зберігання. Надати належним чином засвідчені копії документів про виділення квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_4 ПАТ «НПТЗ» не може, оскільки весь житловий фонд, який обліковувався за підприємством, було передано до комунальної власності міста Нікополя. Разом з будинками було здійснено передачу усієї документації по паспортизації (ордери, рішення про виділення квартир, документи на прописку тощо) мешканців нього житлового фонду. Згідно листа -відповіді № 1423 від 03.11.2017 року архівного відділу Нікопольської міської ради, на державне зберігання будь-які документи профспілкового комітету Нікопольського Південотрубного заводу за 1992 рік не передавались, відповідно, отримати дублікат ордеру не єможливим. Згідно листа - відповіді № 506/18 від 22.01.2018 року виконавчого комітету Нікопольської міської ради, будь-які документи профспілкового комітету Нікопольського Південнотрубного заводу за 1992 рік до архівного відділу Нікопольської міської ради на державне зберігання та обслуговування не надходили, тому надати копії документів, на підставі яких громадянину ОСОБА_2 була виділена квартира АДРЕСА_5 , не має можливості. В даному листі відповідач також зазначив, що: «…за інформацією голови ОСББ «Бірюза-54», яке створене на базі будинку АДРЕСА_4 ,у картці квартиронаймача на квартиру АДРЕСА_3 є запис про те, що ордер № 18 на вказану квартиру видавався 06 липня 1992 року ОСОБА_2 , відповідно до спільного рішення дирекції та профспілкового комітету Нікопольського Південнотрубного заводу». Також, у листі - відповіді № 116 від 19.01.2018 року архівного відділу Нікопольської міської ради вказано, що «…за інформацією голови ОСББ «Бірюза-54», яке створене на базі будинку АДРЕСА_4 , у картці квартиронаймача на квартиру АДРЕСА_3 є запис про те, що ордер № 18 на вказану квартиру видавався 06 липня 1992 року ОСОБА_2 , відповідно до спільного рішення дирекції та профспілкового комітету Нікопольського Південнотрубного заводу, оскільки заселення проводилось у гуртожиток сімейного типу, власником якого був Нікопольський Південнотрубний завод. Цим пояснюється відсутність рішення виконкому про видачу ордеру на вказану квартиру». Згідно листа - відповіді № 1065 від 06.11.2017 року, Комунальне підприємство «НІКОПОЛЬСЬКЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Дніпропетровської обласної ради не володіє даними щодо квартири по АДРЕСА_2 . Звертає увагу, що, відповідно до п.69 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, ордер дійсний протягом 30 днів. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. І його батько ОСОБА_2 протягом 30 днів з моменту видачі йому ордеру вселився в надану йому квартиру по АДРЕСА_2 та зареєструвався в ній сам і зареєстрував членів своєї родини, в тому числі, і його. По спливу 30 днів ордер автоматично втратив свою силу. Ніхто не зобов`язаний зберігати документ, який втратив юридичну силу. Ордер на вселення було втрачено ще батьком, копій ордеру теж не залишилось. Ордер на право вселення видавався в одному примірнику, отже, інші примірники ордерів не створювались. За весь час його проживання в квартирі по АДРЕСА_2 , до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем не пред`являлося до нього претензій щодо незаконності зайняття ним або його братом вищезазначеної квартири. Саме тому вважає дії відповідачів незаконними та такими, що порушують його законні правакористування житловим приміщенням, так як, відповідно до статті 106 Житлового кодексу України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї наймача, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таким чином, вважає, що може бути визнаний в судовому порядку наймачем квартири АДРЕСА_5 , оскільки вони з батьком вселилися та зареєструвались в ній з дотриманням встановленого законом порядку в акті наймачів житлового приміщення та набули, у зв`язку з цим, права користування найманим житлом, однак, у зв`язку з відсутністю на даний час в нього ордеру, йому було відмовлено в укладенні договору найму житла, чим суттєво обмежено без законних підстав його право. За таких обставин звернувся до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність.

Позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд їх задовольнити (а.с.29).

Представник відповідача ОСОБА_5 покладалась на думку суду та просила прийняти рішення, згідно вимог діючого законодавства (а.с.40).

Представник відповідача Романій Є. проти задоволення позовних вимог не заперечував, як не заперечував й проти винесення заочного рішення суду (а.с.30).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно зі ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч.2 ст.64 Житлового кодексу України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарство.

Як встановлено в судовому засіданні, 17 січня 2022 року позивач по справі звернувся до відділу Центр надання адміністративних послуг м.Нікополь з метою зміни місця реєстрації з адреси: АДРЕСА_1 на адресу: АДРЕСА_2 . Спеціалістами ЦНАПм.Нікополь йому було рекомендовано звернутись до Комунального підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради (код ) та оновити договір найму житла. Після звернення до вказаної установи, позивач 17.01.2022 року отримав лист - відповідь (вих.№ 962 від 17.01.2022 року), яким йому було відмовлено в укладенні договору наймужитла, оскільки в поданих ним документах відсутній ордер на вселення у житлове приміщення або рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про надання дозволу на зміну особистого рахунку (а.с.10). В матеріалах справи існують довідки, які дають підстави суду прийняти до уваги твердження позивача, про те, що 06.07.1992 року його батько ОСОБА_2 отримав від дирекції та профспілкового комітету Нікопольського Південнотрубного заводу (перейменований на даний час на ПАТ Південнотрубний завод» -ПАТ «НПТЗ») ордер № 18 на вказану квартиру. А, отримавши ордер на вселення, ОСОБА_2 разом з дружиною і дітьми одразу вселився у вказану квартиру, зареєструвався і прожив у ній все своє життя. Письмовим доказом, який підтверджує родинні відносини позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є свідоцтво про народження позивача, серії НОМЕР_1 від 01.11.1989 року (а.с.7). Спірна квартира ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.36), не приватизовувалась. Мати позивача ОСОБА_3 також померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9). Раніше, 27.10.2016 року, позивач вже укладав з наймодавцем - відповідачем Договір найму житла на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за яким позивач визнаний наймачем (основним квартиронаймачем) (а.с.11). Згідно пункту 5.1. Розділу 5 Договору «Строк чинності, умови зміни та припинення договору», Договір було укладено з 27 жовтня 2016 року до приватизації житла, а, відповідно до пункту 5.4. Договору, його чинність припиняється внаслідок приватизації житлового приміщення, зареєстрованими в ньому громадянами України. Після укладення Договору і до теперішнього часу всі особові рахунки на квартиру оформлені на ім`я позивача, він особисто сплачував комунальні послуги, утримував квартиру у належному технічному стані тощо. Відповідно довідок № 1705 від 09.09.2020 року (а.с.20), № 2065 від 11.09.2020 року (а.с.21), № 262 від 12.03.2021 року (а.с.22), в період з 2014 по 2021 роки позивач був учасником бойових дій в антитерористичній операції, забезпеченні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди: з 21.11.2014 по 12.03.2015 роки; з 28.03.2015 по 08.06.2015 роки, з 11.11.2020 по 29.12.2020 роки, з 07.01.2021 по 12.03.2021 роки (а.с.8). 06.07.2020 року позивач тимчасово знявся з реєстрації постійного місця проживання по АДРЕСА_2 та зареєстрував місце проживання по АДРЕСА_1 . Однак, в квартирі по АДРЕСА_2 залишався проживати його брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також зареєстрований у квартирі і за Договором від 27.10.2016 року є членом сім`ї позивача. Квартира на даний час ніким не приватизована. Згідно листів - відповідей № 133 від 09.11.2017 року (а.с.14) та № 06 від 23.01.2018 року (а.с.13) ліквідатора ПАТ Південнотрубний завод» (ПАТ «НПТЗ»), на підприємстві не збереглись документи, які містять інформацію про те, яким чином і до якого органу була передана вся документація щодо паспортизації мешканців житлового фонду, який раніше належав ПАТ «НПТЗ», оскільки така документація не відносилась до категорії постійного зберігання. Надати належним чином засвідчені копії документів про виділення квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_4 ПАТ «НПТЗ» немає можливості, оскільки весь житловий фонд, який обліковувався за підприємством, було передано до комунальної власності міста Нікополя. Разом з будинками було здійснено передачу усієї документації по паспортизації (ордери, рішення про виділення квартир, документи на прописку тощо) мешканців нього житлового фонду. Згідно листа - відповіді № 1423 від 03.11.2017 року (а.с.19) архівного відділу Нікопольської міської ради, на державне зберігання будь-які документи профспілкового комітету Нікопольського Південотрубного заводу за 1992 рік не передавались, відповідно, отримати дублікат ордеру не єможливим. Згідно листа - відповіді № 506/18 від 22.01.2018 року (а.с.18) виконавчого комітету Нікопольської міської ради, будь-які документи профспілкового комітету Нікопольського Південнотрубного заводу за 1992 рік до архівного відділу Нікопольської міської ради на державне зберігання та обслуговування не надходили, тому надати копії документів, на підставі яких громадянину ОСОБА_2 була виділена квартира АДРЕСА_5 , не має можливості. В даному листі відповідач також зазначив, що, за інформацією голови ОСББ «Бірюза-54», яке створене на базі будинку АДРЕСА_4 ,у картці квартиронаймача на квартиру АДРЕСА_3 є запис про те, що ордер № 18 на вказану квартиру видавався 06 липня 1992 року ОСОБА_2 , відповідно до спільного рішення дирекції та профспілкового комітету Нікопольського Південнотрубного заводу. Також, у листі - відповіді № 116 від 19.01.2018 року (а.с.12) архівного відділу Нікопольської міської ради вказано, що, за інформацією голови ОСББ «Бірюза-54», яке створене на базі будинку АДРЕСА_4 , у картці квартиронаймача на квартиру АДРЕСА_3 є запис про те, що ордер № 18 на вказану квартиру видавався 06 липня 1992 року ОСОБА_2 , відповідно до спільного рішення дирекції та профспілкового комітету Нікопольського Південнотрубного заводу, оскільки заселення проводилось у гуртожиток сімейного типу, власником якого був Нікопольський Південнотрубний завод. Згідно листа - відповіді № 1065 від 06.11.2017 року (а.с.15), Комунальне підприємство «НІКОПОЛЬСЬКЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Дніпропетровської обласної ради не володіє даними щодо квартири по АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.69 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, ордер дійсний протягом 30 днів. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Судом встановлено, що батько позивача по справі ОСОБА_2 протягом 30 днів з моменту видачі йому ордеру вселився в надану квартиру АДРЕСА_5 ніпропетровської області та зареєструвався в ній сам і зареєстрував членів своєї родини, в тому числі, і позивача ОСОБА_1 . По спливу 30 днів ордер автоматично втратив свою силу. За весь час проживання позивача в квартирі по АДРЕСА_2 , до теперішнього часу, жодним власником будинку або балансоутримувачем не пред`являлося до позивача претензій щодо незаконності зайняття ним спірної квартири.

Саме тому суд вважає дії відповідачів незаконними та такими, що порушують законні правакористування житловим приміщенням позивача.

Відповідно до статті 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї наймача, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

Згідно зі ст.47 Конституції України, кожен має право на житло.

Таким чином, суд вважає, що позивач може бути визнаний в судовому порядку наймачем квартири АДРЕСА_5 .

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради та Комунального підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради про визнання права на користування, визнання наймачем квартири та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянином України (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Нікопольським MB УМВС України у Дніпропетровській області 10 листопада 2005 року), право на користування та право на визнання наймачем квартири, розташованої по АДРЕСА_2 .

Зобов`язати виконавчий комітет Нікопольської міської ради та Комунальне підприємство «Міська житлово - технічна інспекція» Нікопольської міської ради укласти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), договір найму квартири, розташованої по АДРЕСА_2 та визнати за ним право на приватизацію квартири.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського Апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал