справа № 631/294/23
провадження № 2/631/311/23
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

11 липня 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участі секретаря судового засідання Тиндик С. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

В С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» О. Ляшко, яка діє на підставі довіреності № ДР-4-01231 від 24 січня 2023 року, звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останньої вартість послуги з розподілу природного газу за період з 01 серпня 2020 року по 30 вересня 2022 року в сумі 2502 гривні 10 копійок та судові витрати по справі.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засідання, призначене на 11 липня 2023 року, не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Представника позивача О. Ляшко на електрону адресу суду направила заяву, що була зареєстрована за вхідним № ЕП-1018/23-вх від 29 травня 2023 року, відповідно до якої просила суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання, що були призначені на 08 травня 2023 року, 30 травня 2023 року, та 14 червня 2023 року, 03 липня 2023 року та 11 липня 2023 року не з`явилась. Згідно з даними поштових відділень УДППЗ «Укрпошта» судові повістки повернулися на адресу суду з відміткою про неможливість вручення «адресат відсутній за вказаною адресою». На конвертах, що буди повернуті на адресу суду було зазначено, що ОСОБА_1 померла. Для перевірки вказаної інформації 30 червня 2023 року за вихідним № 631/294/23/3382/2023 було направлено запит до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції щодо наявності або відсутності актового запису про смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 липня 2023 року за вхідним № 3630/23 вх. на адресу суду від Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_1 .

Так, відповідно до копії актового запису № 12884 від 01 вересня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Старовірівка, Нововодолазького району Харківської області, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 наведеного процесуального кодифікованого закону України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження. У випадках, установлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, установлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин (стаття 26 Цивільного кодексу України).

За нормами частини 1 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина 1 статті 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 46 Цивільного процесуального кодексу України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

У частині 1 статті 47 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статей, необхідно зробити висновок, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі має бути живим. Чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до приписів частини 4 статті 25 Цивільного кодексу України припинилася.

Із матеріалі справи убачається, що представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 14 лютого 2023 року, проте судом було встановлено, що остання померла ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто майже за два з половиною роки до звернення позивача до суду.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 померла ще до пред`явлення даного позову, суд вважає, що вона не набула здатності мати процесуальні права та обов`язки відповідача за цим позовом.

Норми цивільного процесуального законодавства України передбачають інститут цивільно-процесуального правонаступництва .

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (право попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду право-відношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно з частиною 1 статті 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво, у справах де таке правонаступництво допускається, у разі смерті фізичної особи можливе в порядку статті 55 Цивільного процесуального кодексу України шляхом залучення правонаступника, однак лише за умови, що смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 7 частиною 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України).

Системний аналіз наведених норм процесуального права, а також положень частин 1, 2 та 4 статті 25, частини 1 статті 26 Цивільного кодексу України та статті 48 Цивільного процесуального кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому норма статті 255 Цивільного процесуального кодексу України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1 8 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Виходячи з того, що позов пред`явлено до відповідача після його смерті, тобто за життя відповідач не набув процесуальних прав і обов`язків учасника цього судового процесу, у зв`язку з чим не набуті за життя процесуальні права і обов`язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень статей 1218, 1219 Цивільного кодексу України.

Крім того, необхідно зазначити, що цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, яким не передбачено право особи пред`являти позов до померлої особи, при цьому позивач не позбавлений можливості пред`явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому статтею 1281 Цивільного кодексу України, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола та обсягу спадкового майна.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення Європейського суду з прав людини від 21 жовтня 2010 року у справі «DIYA 97 v. UKRAINE», заява № 19164/04, § 47).

За вказаних обставин, відсутність у відповідача цивільної процесуальної дієздатності на момент відкриття провадження у справі свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, що провадження по даній справі не підлягає відкриттю і справа за позовом не підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства. Зазначене, стосується також і обставин, коли провадження у справі відкрито та розглядається судами першої та апеляційної інстанції, втім позивач помер ще до відкриття провадження у справі, відтак суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16.

Аналогічні за змістом є постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 127/328/17 та від 30 червня 2022 року у справі № 686/29393/20.

За таких обставин враховуючи, що відомості про смерть відповідача ОСОБА_1 були отримані після відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що провадження в цій справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись статями 2, 5, 13, 46, 47, 256, 260, 261, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі з єдиним унікальним № 631/294/23 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу закрити.

Роз`яснити, що відповідно до частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися з відповідним позовом до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому статті 1281 Цивільного кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т. М. Трояновська