печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1295/21-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Соколова О.М. ,

при секретарі судового засідання - Матвійчуку В.П.,

розглянувши у відкритому судому засіданні у м. Києві у залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсним кредитного договору та розірвання договору,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року адвокат Борт Павло Сергійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання кредитного договору недійсним та розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 10 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір № 750137209 на суму 6 200, 00 грн., строком на 30 днів.

Як зазначає представник позивача, фактично працівники ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» при видачі кредитних коштів не ознайомили позичальника з умовами кредитування та ризиками.

Позивач вважає, що укладений кредитний договір є таким, що не ґрунтується на засадах добросовісності, розумності та справедливості, суперечить Цивільному кодексу України, а його виконання ставить позивача в тяжке матеріальне становище.

ОСОБА_1 , як споживачу, не надана інформація, яка стосується графіку погашення кредиту, чи інших документів, які містили інформацію про порядок та черговість зарахування коштів на погашення кредиту.

Як зазначає позивач, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перед укладенням та під час укладання договору про надання споживчого кредиту, не повідомило у письмовій формі про умови надання кредиту, всупереч вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування», а відтак, є підставою згідно зі статтею 215 ЦК України для визнання кредитного договору недійсним.

Позивач вважає, що умови кредитного договору щодо встановлення процентної ставки, а саме п. 1.3, 1.4 Договору про те, що на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,85 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, а у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовується і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною процентними ставками за весь строк користування кредитом - є несправедливими, адже позивач вважав, що бере грошові кошти з такою процентною ставкою на місяць, а не на день.

В зв`язку з викладеним позивач був вимушений звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2021 року заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсним кредитного договору та розірвання договору залишено без руху.

04.02.2021 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2021 року позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

14.05.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про Електронну комерцію», договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.

Відповідно до Закону України «про Електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання може бути використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Перед підписанням договору, позичальнику надається екземпляр Договору для ознайомлення із зазначенням усіх істотних умов. Під час підписання оферти за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що умови Договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків Товариства та позичальника, а також укладення договору відповідає вільному волевиявленню Сторін, жодна із Сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення, та умови договору є взаємовигідними для кожної із Сторін.

В оспорюваному договорі, містяться усі істотні умови зокрема: предмет договору (п. 1.1 Договору); строк договору ( п. п 1.2. Договору); інформація про відсотки за користування кредитом (п. п. 1.3. - 1.5. Договору, Додаток № 1 до Договору); права та обов`язки сторін (п. п. 2.1.- 2.2. Договору); розрахунок сукупності вартості та термін платежу за кредитом ( п. 1.7. Договору, Додаток №1 до Договору). Таким чином, перед укладанням договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надала позивачу усю інформацію, яку необхідно надати відповідно до законодавства України, після чого останній підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився і зобов`язався неухильно дотримуватися умов договору.

Щодо оскарження позивачем пунктів договору, відповідач зазначає, що насамперед проценти за користування кредитом є способом захисту майнового права, такі проценти не є штрафними санкціями та мають правову природу відмінну від неустойки. Таким чином, передбачені п.п. 1.3., 1.4., 4.4., Договору відсотки - є відсотками за користуванням кредитними коштами, та ніяким чином не порушують умов чинного законодавства. Окрім цього, у п. 4.4. Договору міститься інформація про розрахунок відсотків за Дисконтну та Базову процентну ставку у річному еквіваленті.

Щодо розірвання договору, відповідач зазначає, що при належному виконанні договірних зобов`язань штрафна санкція у вигляді пені не застосовується, при цьому грошова сума нарахованої пені залежить і від періоду невиконання боржником зобов`язання. Обов`язок сторони виконувати умови Договору - не може вважатися істотною зміною обставин.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, проте в матеріалах справи містить заява від позивача про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлялася судом про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції, крім того відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, а тому, в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Так, на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність інших учасників на підставі наявних в ній доказів.

Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.

10 березня 2020 року сторонами укладено договір № 750137209 про надання кредиту на суму 6 200, 00 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,85 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі передбачені кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 640 Цивільного кодексу України передбачено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», також задекларовано в ч. 3 - 4 п. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Факт оформлення заявки на отримання кредитних коштів, яку оформив ОСОБА_1 , є акцептом на укладення кредитного договору (ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»).

Правила визначають порядок і умови надання Фінансовою установою грошових коштів у кредит, які розміщені на сайті Фінансової установи: moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Фінансової установи до укладання Договору. Згідно пункту 4.1 Договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила. Уклавши цей договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Фінансової установи: moneyveo.ua.

В пункті 4.5 Договору, підписаного Позивачем, прямо зазначено, що усі істотні умови Договору, в тому числі розмір Базової та Дисконтної процентної ставок та порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення цього Договору.

Відповідно до пункту 4.12 Договору, позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків Товариства та Позичальника.

Згідно з пунктом 4.16 Договору, Позичальник підтверджує отримання від Товариства до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені в законодавстві України. Інформація надана Фінансовою установою з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Позивач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Фінансової установи.

Правила Фінансової установи в розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення Договору кредиту, визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію для укладення Договору.

Позивач вчинив певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», тобто Позивач самостійно для себе визначив необхідний для нього обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з Відповідачем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» вказує, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо Сторони електронного договору мали змогу ознайомитись з ним, не може бути підставою для визнання правочину недійсним.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Позивача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно ст. ст. 5. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту.

Якщо автором створюються ідентичний за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом.

Також суд враховує, що позивач - ОСОБА_1 , є клієнтом ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з 12.02.2020 року, та вже уклав 4 договори кредитування з Відповідачем, та виконавши в повному обсязі умови 2 з них, погодившись з усіма умовами в т.ч. відповідальністю за порушення зобов`язань по оплаті, сплативши відсотки за користування коштами, які були надані у кредит за такими договорами: зокрема: № 975968720 від 12.02.2020 року, № 183219695 від 06.03.2020 року.

Тобто, починаючи з 12.02.2020 року Позивач укладаючи кредитні договори з Фінансовою установою був повністю ознайомлений з умовами, процедурою укладення Договору, процедурою погашення заборгованості та відповідальністю за порушення умов щодо оплати.

Щодо порушення норм встановлених п. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» суд враховує, що позивач є клієнтом Фінансової установи з 12.02.2020 року за низкою кредитних договорів, а відтак наявні підстави стверджувати, що на дату укладення оспорюваного Договору та отримання кредитних коштів у кредит, він усвідомлював свої дії, був ознайомлений з усіма умовами та відповідальністю у випадку порушення зобов`язань по оплаті, в т.ч , але не виключно з графіком розрахунків заборгованості за Договором, який висвітлено в додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про порушення відповідачем ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки при належному виконанні договірних зобов`язань штрафна санкція у вигляді пені не застосовується, при цьому грошова сума нарахованої пені залежить і від періоду невиконання боржником взятих на себе зобов`язань.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами, разом з тим позивач у встановлений законом строк не висловив бажання відмовитись від укладеного договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору у разі порушення Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми Кредиту та/або процентів за користування ним, Товариство має право нараховувати Позичальнику пеню у розмірі 1,3% від залишку суми Кредиту за кожний день прострочення повернення Заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення Заборгованості за Кредитом.

До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником.

Пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати відсотків за користування кредитом, тобто порівняно з відсотками є додатковим стимулюючим фактором.

Вищевикладене твердження отримує своє відображення в статті 536 ЦК України, де вказано що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства

Проценти (відсотки) є платою за користування чужими кредитними коштами, а неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності.

09 квітня 2020 року Позивач був зобов`язаний оплатити суму кредиту та відсотки за користування такими коштами, але свої зобов`язання ОСОБА_1 у визначений термін не виконав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що кредитний договір від 10 березня 2020 року № 750137209, був укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», відтак відсутні підстави для задоволення позову про визнання зазначеного кредитного договору недійсним та його розірвання.

Керуючись ст.ст. 55, 61, 129 Конституції України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсним кредитного договору та розірвання договору - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя О.М.Соколов