Ухвала

20 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 331/5028/22

провадження № 61-5223ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від

17 березня 2023 року, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року у задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року залишено без руху та надано строк для усунення виявлених у ній недоліків щодо сплати судового збору, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

03 квітня 2023 року до Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Запорізького апеляційного суд від 07 квітня 2023 року клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року залишено без задоволення. Продовжено приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. строк (десять днів з дня вручення копії цієї ухвали) для направлення до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 429,44 грн.

11 квітня 2023 року до Запорізького апеляційного суду повторно надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року визнано неподаною та повернуто.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. не усунуто недоліки апеляційної скарги,а саме не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, у строк, який був визначений в ухвалах Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року та від 07 квітня 2023 року, а підстави для звільнення приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, передбачені нормами ЦПК України та Законом України «Про судовий збір», відсутні.

12 квітня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасуватиухвалу Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Касаційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати встановлення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних заявників від пред`явлення необґрунтованих позовів, скарг.

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. просила суд звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Зазначала, що вона проживала і працювала у м. Маріуполі Донецької області, на теперішній час її майно знищене, вона є внутрішньо переміщеною особою та багатодітною матір`ю, не має можливості працювати та заробляти на життя. Також указувала, що у відповідності до пункту 18 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не сплавляється за подачу позовної заяви, апеляційної скарги у справах про тимчасове обмеження права громадян України на виїзд за межі території України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» містить подібні положення щодо підстав звільнення сторони від сплати судового збору, закріплюючи при цьому умови їх реалізації, зокрема можливість суду звільнити сторону від сплати судового збору у випадку, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Оцінюючифінансове становище особи, яка звертається досуду з вимогоюпро звільнення їївід сплати судовогозбору, зменшення йогорозміру, надання відстрочкичи розстрочки вйого сплаті, судиповинні встановлювати наявністьу такої особиреального доходу (розмірзаробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомогомайна, цінних паперів, можливості розпорядження нимибез значного погіршенняфінансового становища.

Відмовляючи у задоволенні клопотань приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанцій діяв на підставі вказаних норм ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», надав правову оцінку поданим заявницею доказам щодо її майнового стану та дійшов достатньо обґрунтованого висновку про відсутність підстав для звільнення приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. від сплати судового збору у розмірі 429,44 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року. При цьому апеляційний суд зазначив про неналежність і недостатність поданих заявницею доказів на підтвердження скрутного майнового стану та на підставі положень частини першої статті 185 ЦПК України надав строк для усунення вказаного недоліку апеляційної скарги, а також продовжував цей строк.

Заявниця не усунула зазначених недоліків апеляційної скарги, не надала апеляційному суду нових належних і достатніх доказів на підтвердження наявності обставин, за яких підлягає застосуванню стаття 8 Закону України «Про судовий збір», та не сплатила судовий збір у встановленому порядку і розмірі. Отже правильним та таким, що відповідає положенням статей 185,

357 ЦПК України є висновок апеляційного суду про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявниці.

Слід також звернути увагу, що Матвійчук Н. Є. діє у цьому процесі як особа, яка здійснює професійну діяльність у статусі приватного виконавця. За вчинення виконавчих дій приватному виконавцю виплачується винагорода. Угодою між приватним виконавцем та стягувачем може бути передбачено додаткове авансування витрат виконавчого провадження та додаткова винагорода приватного виконавця (стаття 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Щодо посилань на положення пункту 18 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», за яким судовий збір не справляється за подання позовної заяви, апеляційної скарги у справах про тимчасове обмеження права громадян України на виїзд за межі України, слід зазначити наступне.

Вказаним пунктом частину другу статті 3 цього Закону доповнено згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» № 1914-IX від 30 листопада 2021 року, яким також Кодекс адміністративного судочинства Українидоповнено статтею 289-2 «Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України»

Отже, пункт 18 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» стосується саме позовної заяви, апеляційної скарги у справах про тимчасове обмеження права громадян України на виїзд за межі України, поданих в порядку статті 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки Закон України «Про судовий збір» не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання апеляційних скарг на ухвали суду за результатами розгляду подання державного або приватного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, то обґрунтованим слід визнати висновок апеляційного суду, що приватний виконавець за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції зобов`язаний сплатити судовий збір, визначений законом.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи. Правильність застосування судом апеляційної інстанції вказаних вище норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє заявницю права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 356 ЦПК України, про що їй було належним чином роз`яснено апеляційним судом в оскаржуваній ухвалі.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна

скарга приватного виконавця виконавчого округу Донецької області

Матвійчук Н. Є. на ухвалу Запорізького апеляційного суду від11 квітня

2023 року є необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до положень частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович