Єдиний унікальний номер 448/202/23
Провадження № 2/448/169/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
11.07.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Вказує, що прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору банк виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит в сумі 100000грн., що підтверджується меморіальним ордером №103598 від 03.10.2019р.
Представник позивача Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» - Мочульський Л.Б., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, однак у поданій ним позовній заяві просив суд здійснювати розгляд справи у їх відсутності.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи виклик відповідачів здійснювався у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та останні вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи з часу опублікування оголошення про виклик. Крім того, останніх повідомляли про час і місце розгляду справи, шляхом надіслання рекомендованих листів з повідомленням про вручення поштового відправлення за останньою відомою адресою місця їх реєстрації, які повернулись на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідачів чи про їх офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідачів не надходило. Тому на підставі статей 128, 131 ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідачі вважаються повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.
Ухвалою судді від 31.03.2023р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 23.06.2023р. уточнено анкетні дані відповідачки по справі ОСОБА_3 , а саме встановлено вважати відповідачкою по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомили, а також враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст.546, 553 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, врегульовані ст.554 ЦК України. Зі змісту цієї норми вбачається, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику (відповідачу ОСОБА_1 ) кредит в сумі 100000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №103598 від 03.10.2019 року.
Згідно умов даного кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повертати кредит в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою, згідно з Додатком №1 (Платіжним календарем), що є невід`ємною частиною цього договору (п.п.5.1, 5.2 даного Кредитного договору).
Пунктом 3.6 вказаного Договору передбачено, що позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.
Відповідно до п.2.3.2 Договору, що кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту).
Відповідно до п.2.5, п.3.1 договору поруки у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань в цілому чи в буль-якій його частині перед кредитором по кредитному договору, Кредитор має право пред`явити вимогу до поручителя про погашення поручителем заборгованості в об`ємі боргових зобов`язань позичальника перед кредитором, що обумовлені кредитним договором. За невиконання або неналежне виконання поручителем своїх обов`язків по цьому договору, кредиток має право вимагати від поручителя відшкодування завданих йому збитків та, крім того, сплатити пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період, за кожен день прострочення.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на адресу відповідачів надсилались вимоги про виконання останніми вимог кредитного договору щодо своєчасного та належного погашення заборгованості за кредитом і процентами за користування таким, однак на вказані вимоги останні не відреагували, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом про повернення кредиту та погашення виниклої заборгованості.
На час розгляду справи судом, відповідачами не надано даних, що свідчать про погашення ними усієї суми заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Що ж стосується розподілу судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2684грн., що підтверджується поданим позивачем меморіальним ордером №840760 від 24.01.2023р. (платник: АТ АКБ «Львів», банк платника: АТ АКБ «Львів).
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках на користь позивача 2684 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні сплаченого судового збору, тобто по 1342 (одній тисячі триста сорок дві) гривні з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_2 .
Суддя Ю.В. Кічак