Провадження № 2/522/1010/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Осінцева Валентина Михайлівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради ,, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Осінцева Валентина Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та витребування вказаної квартири у ОСОБА_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2018 року позов залишено без руху.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду за привалами загального позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року вирішено заяву від представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 28,6, загальною площею 52,0 кв. м. задовольнити шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 28,6, загальною площею 52,0 кв. м.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року вирішено витребувати від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Осінцевої Валентини Михайлівни (65125. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 40) належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу від 17.04.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28.6. кв.м загальною площею 52.0 кв.м.. реєстровий №961, та відповідну документацію, що стала підставою для його укладення.

Витребувати від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубної Юлії Вікторівни (65082,м.Харків, пр.-т Московський 144) належним чином засвідчені копію договору купівлі-продажу від 26.02.2018 року, однією із сторін була ОСОБА_3 , квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28.6 кв.м загальною площею 52.0 кв.м. реєстровий №129, та відповідну документацію, що стала підставою для його укладення.

Витребувати у Управління державної реєстрації юридичною департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6) оригінали або неналежним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи, що зберігаються в паперовій та електронній формах, на об`єкт нерухомого майна: №101, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

23 листопада 2018 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву відповідач позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

11 грудня 2018 року на адресу суду надійшли завірені копії документів реєстраційної справи № 101.

26 грудня 2018 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 544/19 від 28.01.2019 року, винесеного у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноважень судді Бойчука А.Ю. справа надійшла в провадження судді Абухіна Р.Д. 28.01.2019 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2019 року вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Абухіна Р.Д.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року вирішено витребувати з Комунального підприємства « Одеське міське бюро технічної інвентаризації» належним чином завірену копію договору купівлі-продажу № 3-941, виданого 31.03.1998 року Харківською біржею нерухомості, зареєстрованого 08.04.1998 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації Виконавчого комітету Одеської міської ради за № ПЗ-710 щодо квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року вирішено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,- відмовити.

06 серпня 2019 року від позивача до суду надійшла заява про зміну предмета позову.

18 листопада 2019 року від позивача надійшла заява про зміну предмета позову.

18 листопада 2019 року від позивача надійшло клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Під час судового засідання від 18 листопада 2019 року суд ухвалив прийняти до провадження заяву про зміну предмету позову від 18 листопада 2019 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року вирішено призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третіх осіб: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Осінцева Валентина Михайлівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння, судово почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставити наступне питання:

Чи виконаний підпис на зворотній сторінці Договору купівлі-продажу №3-941, виданий 31.03.1998 року Харківською біржею нерухомості продавцем - ОСОБА_1 чи іншою особою ?

04 січня 2021 року матеріали справи повернуті до суду в зв`язку з неможливістю виконання ухвали про призначення експертизи, в зв`язку з чим дана обставина є безумовною підставою для поновлення провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2021 року вирішено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третіх осіб: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Осінцева Валентина Михайлівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння - поновити.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2021 року вирішено Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третіх осіб: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Осінцева Валентина Михайлівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння направити для проведення судово - почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 12.02.2020 року на вирішення якої поставити наступне питання:

1. Чи виконано підпис на другій сторінці договору купівлі-продажу №3-941, виданий 31.03.1998 року Харківською біржею нерухомості, між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , квартири АДРЕСА_1 у розділі « продавець» у графі біля прізвища ОСОБА_7 ОСОБА_1 ?

23 грудня 2021 року до справи надійшов Висновок експерта № 21-3558 від 06.12.2021 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2021року вирішено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Осінцева Валентина Михайлівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння - поновити.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 12 квітня 2023 року сторони не з`явились. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Інші учасники справи про дату та час судового засідання сповіщені належним чином.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд України, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Таким чином, дослідивши матеріали справи ,суд приходить до висновку про необхідність розглядати справу за наявними матеріалами.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши зміст позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до вимог позову з урахуванням заяви про зміну предмета позову, позивач звертається до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Осінцева Валентина Михайлівна та просить суд:

Визнати недійсним договір купівлі-продажу №3-941, виданий 31.03.1998 року Харківською біржею нерухомості, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , квартири АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 26.02.2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поддубною Ю.В., реєстровий №129

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 17 квітня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В. М.

Скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав індексний номер 39891259 від 27.02.2018року, яке прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поддубною Ю.В.

Скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав індексний номер 40664171 від 17. 04. 2018 року, яке прийнято приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В. М..

Витребувати у ОСОБА_2 майно: квартиру АДРЕСА_1 , та повернути у власність квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і належить їм на праві власності на підставі договору дарування від 24 серпня 1996 року.

В обгрунтування позову позивач вказує, що 24.08. 1996 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28,6, загальною площею 52,0 кв.м., відповідно до умов якого ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 прийняли в дар вказане майно.

Договір дарування від 24 серпня 1996 року був посвідчений нотаріально, та оформлена реєстрація прав власності на нерухомість (в КП «ОМБТІ» реєстрац.№2084, арк.61, книга 71 доп.)

26.02.2018 року був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ,посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поддубною Ю.В., реєстровим №129.

З тексту договору вбачається, що право власності належить ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу №3-941, виданого 31.03.1998 року Харківською біржею нерухомості , зареєстрованого 08.04.1998року Одеським міським бюро технічної інвентаризації Виконавчого комітету Одеської міської ради за № ПЗ-710.

На підставі укладеного договору приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поддубною Ю.В. до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про реєстрацію права власності індексний номер 39891258 від 27.02.2018року.

17 квітня 2018 року між ОСОБА_3 - з одної сторони, та ОСОБА_2 - з іншої сторони, був укладений інший договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28,6, загальною площею 52,0 кв.м., посвідчений приватний нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В. М., під реєстровим №961, відповідно до умов якого

ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купила вказане майно. Продаж квартири здійснений за 155 000 грн.

Майнові права ОСОБА_2 були зареєстровані, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав індексній номер 40664171 від 17. 04. 2018 року.

Договір купівлі-продажу №3-941, виданий 31.03.1998 року Харківською біржею нерухомості, між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28,6, загальною площею 52,0 кв.м., позивач та інши співвласники не укладали.

Таким чином, виходячи з тих обставин, що 26.02.2018року було здійснено за відсутності волевиявлення власника, як учасника договору , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ,посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поддубною Ю.В., реєстровим №129 є угодою, яка не відповідає вимогам закону , так як відчуження відбулось особою, що не мала належного обсягу повноважень щодо здійснення таких дій, поза волею власника та має бути визнана недійсною.

Відповідно договір купівлі-продажу від 17 квітня 2018 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В. М., під реєстровим №961, також є угодою, яка не відповідає вимогам закону , так як відчуження відбулось особою, що не мала належного обсягу повноважень щодо здійснення таких дій, поза волею власника, та має бути визнана недійсною.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначила, що позовні вимоги не визнає, квартиру придбала у власність на законних підставах, а тому заперечує проти задоволення позову.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 24.08. 1996 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28,6, загальною площею 52,0 кв.м., відповідно до умов якого ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 прийняли в дар вказане майно.

Договір дарування від 24 серпня 1996 року був посвідчений нотаріально, та оформлена реєстрація прав власності на нерухомість (в КП «ОМБТІ» реєстрац.№2084, арк.61, книга 71 доп.)

26.02.2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ,посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поддубною Ю.В., реєстровим №129.

З тексту договору вбачається, що право власності належить ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу №3-941, виданого 31.03.1998 року Харківською біржею нерухомості, зареєстрованого 08.04.1998року Одеським міським бюро технічної інвентаризації Виконавчого комітету Одеської міської ради за № ПЗ-710.

На підставі укладеного договору приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поддубною Ю.В. до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про реєстрацію права власності індексний номер 39891258 від 27.02.2018року.

17 квітня 2018 року між ОСОБА_3 - з одної сторони, та ОСОБА_2 - з іншої сторони, був укладений інший договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28,6, загальною площею 52,0 кв.м., посвідчений приватний нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В. М., під реєстровим №961, відповідно до умов якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купила вказане майно. Продаж квартири здійснений за 155 000 грн.

Майнові права ОСОБА_2 були зареєстровані, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав індексній номер 40664171 від 17. 04. 2018 року.

Позивач зазначає, що Договір купівлі-продажу №3-941, виданий 31.03.1998 року Харківською біржею нерухомості, між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28,6, загальною площею 52,0 кв.м., позивач та інши співвласники не укладали.

Дослідивши Договір купівлі-продажу №3-941, виданий 31.03.1998 року Харківською біржею нерухомості, між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28,6, загальною площею 52,0 кв.м. суд вбачає, що вказаний Договір містить підписи ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

З метою встановлення справжності вказаних підписів, а саме підпису позивача, судом було вирішено питання про проведення судової експертизи.

Як вбачається з Висновку експерта судово-почеркознавчої експертизи № 21-3358 від 06 грудня 2021 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у Договорі купівлі-продажу АДРЕСА_1 , виконаний не самим ОСОБА_1 , а іншою особою.

Отже, вказані докази в їх сукупності, суд вважає достатніми для висновку про те, що квартира, яка належала ОСОБА_1 на праві власності вибула з його володіння за відсутності волевиявлення позивача.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними.

Відповідно до статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Виникнення права на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, за наявності яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Віндикація це: витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника; передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей (постанова Верховного Суду від 05.10.2022 року у справі № 759/1692/18).

Положення ч. 1 ст. 388 ЦК України застосовуються як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

У разі задоволення вимоги власника про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд витребовує таке майно на користь власника від вказаної особи.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права викладені у постанові Верховного Суду від 06.07.2022 року у справі № 754/12170/16-ц.

Отже, позовна вимога про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

В частині заявлених позивачем позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та припинення права власності на зазначену квартиру, суд звертає увагу, що однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц.

Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 листопада 2021 року

у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20) зроблено висновок, що «задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження

№ 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від

7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження

№ 14-256цс18). Отже, ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем. Тому позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності відповідача суперечить позовній вимозі про витребування нерухомого майна. Виходячи з цього в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності слід відмовити. Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову».

Тому позовні вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно на дану квартиру не є ефективним способом захисту порушених прав позивача та задоволенню не підлягають.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо порушення її прав, знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині витребування із незаконного володіння відповідача на користь позивача спірної квартири.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача

Керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Осінцева Валентина Михайлівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовй збір в розмірі 516, 70 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовй збір в розмірі 516, 70 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовй збір в розмірі 516, 70 гривень.

У задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 24.04.2023 року.

Суддя Р.Д. Абухін

12.04.23