Справа № 153/50/23
Провадження № 22-з/801/67/23
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
18 квітня 2023 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,
суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,
з участю секретаря судового засідання: Обертун Н. М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Григоренка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
У січні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Григоренка А. О. звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

13 лютого 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Григоренка А. О. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7 000 гривень.

Додатковим рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року заяву задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 - 3 000 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим у справі додатковим рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви в повному обсязі.

20.03.2023 представник позивача - адвокат Григоренко А. О. подав до суду клопотання, в якому заявив про намір подання доказів розміру понесених судових витрат у справі № 153/50/23 протягом п`яти днів з дати винесення постанови за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Постановою Вінницького апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Додаткове рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Григоренка А. О. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 7 000 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

05 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Григоренко А. О. подав до суду клопотання про долучення до справи доказів витрат на правничу допомогу, в якому просить ухвалити додаткову постанову у справі 153/50/23, якою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь позивача судові витрати на правову допомогу в сумі 7 500,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Григоренко А. О. вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача, повідомлений про дату, час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 21.09.2021 між адвокатом Григоренком А. О. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №21-09/21 (далі - Договір) (а.с.41-43).

08.01.2022 між адвокатом Григоренком А. О. та ОСОБА_1 було укладено додаток № 5 до Договору, в якому ними було погоджено розмір гонорару адвоката, що становить 2 000 грн. за годину надання правової допомоги адвокатом. Тарифікація від 15 хвилин; 2 500 грн. за забезпечення адвокатом судового представництва замовника в суді першої інстанції або у відповідному суді апеляційної інстанції. Тарифікація від однієї години (а.с.44).

04.04.2023 адвокат Григоренко А. О. та ОСОБА_1 підписали акт № 7 приймання-передачі правової допомоги (послуг) до Договору та додатку № 5 від 08.01.2022 до Договору, в якому зафіксовано факт надання адвокатом позивачу правової допомоги, а саме послуг судового представництва замовника у межах судової справи № 153/50/23 на стадії апеляційного розгляду справи Вінницьким апеляційним судом у розмірі 7 500 грн. Детальне розшифрування наведено у звіті про витрачений час на надання правової допомоги (додаток № 1 до акту № 7 від 04.04.2023) (а.с.106, 107).

Оплата наданої правової допомоги в розмірі 7 500 грн підтверджується квитанцією № 5МЗЕ-МАРН-ВТЕ5-ВН9Е від 04.04.2023 (а.с.108).

Крім того, до заяви додано докази надсилання Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» копії клопотання про долучення до справи доказів витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткової постанови у справі № 153/50/23 (а.с.111).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України до судових витрат віднесені і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, міститься висновок про те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідач не подав до апеляційного суду заперечень щодо розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи чи клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

З огляду на відсутність заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання апеляційної скарги та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 7 500 грн є співмірними та підтвердженими належним чином.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Григоренка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2023 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

І. М. Стадник