Єдиний унікальний номер: 379/389/23
Провадження № 2/379/131/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді - Музиченко О. О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бакал О. А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа відділ «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В:

16.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що з22.09.1993 до дня смерті / ІНФОРМАЦІЯ_1 / його мати ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_3 .. В шлюбі у них народилися діти: позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка на даний час є неповнолітньою. Позивач вказує, що після смерті матері відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї неповнолітньої дочки - його молодшої сестри. ОСОБА_3 неодноразово притягувався до відповідальності Таращанським районним судом Київської області за вчинення насильства в сім`ї. Матеріальне забезпечення неповнолітньої дитини здійснюється позивачем. В діях відповідача вбачається повна байдужість до неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до її життя та інтересів. Всупереч вимогам ст. 150 СК України, відповідач не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере ніякої участі в її вихованні та утриманні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, порушуючи ст. ст. 3, 6, 7, 24, 28, 29 Конвенції ООН про права дитини та вимоги Закону України «Про охорону дитинства». Оскільки відповідач повністю самоусунувся від виховання і утримання неповнолітньої дитини - позивач ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

21.03.2023 суд постановив ухвалу, якою прийняв указану позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; доручив третій особі відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської радирозглянути питання та надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також підготувати подання про піклувальника над неповнолітньою ОСОБА_7 , призначив підготовче судове засідання на 11.04.2023 (а.с.39-41).

11.04.2023 до суду надійшов висновок виконавчого комітету Таращанської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно його неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради від 10.04.2023 за № 163-VIII про затвердження цього висновку щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, а також подання від 07.04.2023 № 229/01-17 про можливість ОСОБА_1 бути піклувальником неповнолітньої сестри ОСОБА_7 (а.с.58-63).

11.04.2023 суд постановив ухвалу якою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.04.2023(а.с.68, 69).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 . В позовні вимоги підтримав та просив позбавити батька ОСОБА_3 батьківських прав щодо 14-річної дочки ОСОБА_7 , яка є його рідною сестрою, та призначити його (позивача) піклувальником над неповнолітньою сестрою. Позивач відмовився отримувати аліменти від відповідача та зазначив про те, що він має можливість самостійно утримувати сестру. Додатково пояснив, що вони з неповнолітньою сестрою ОСОБА_7 мешкають в бабиній хаті по АДРЕСА_1 , що має спільний двір з будинком АДРЕСА_2 , де вони всі зареєстровані і де мешкає відповідач. Він - старший брат в родині, середні брат і сестра повнолітні, живуть окремо, мають власні сім`ї. Батько з ОСОБА_7 стосунків не підтримує, жодної участі в її житті, вихованні, утриманні не приймає, сестра його побоюється, оскільки він зловживає алкогольними напоями. Після смерті матері в 2016 році вихованням, утриманням, навчанням, лікуванням сестри ОСОБА_7 займається він сам. Жодного емоційного зв`язку між відповідачем і його неповнолітньою дочкою немає.

Представник третьої особи повністю підтримала заявлений позов та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства(а.с. 72-74). Ухвала про відкриття провадження у справі з позовом і додатками, а також судова повістка про виклик до суду були отримані відповідачем особисто 25.03.2023 (а.с.52). 31.03.2023 відповідач ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення позову (а.с.54).

За положенням частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено право позивача відмовитися від позову, а відповідача - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК).

Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, вислухавши думку неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перевіривши викладені у позовній заяві обставини, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, враховуючи заяву відповідача про визнання позовних вимог, суд установив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Судом установлено, що виконавчим комітетом Дубівської сільської ради народних депутатів Таращанського району Київської області 22 вересня 1993 року було зареєстровано шлюб між відповідачем у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що вбачається з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 24.09.1997 Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області на ім`я ОСОБА_3 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області 01.08.2016 (а.с.14).

ОСОБА_3 є батьком позивача у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 зареєстрованим у Дубівській сільській раді Таращанського району Київської області та серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області 03.12.2008 (а.с.16, 17).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованим та проживає разом з батьком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та сестрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки, виданої виконавчим комітетом Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області 28.02.2023 № 24-4-1 вих-23, та копією довідки № 26-4-1 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01.03.2023 (а.с.25, 26).

Судом також установлено, що ОСОБА_3 двічі притягався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї відносно сина (позивача в цій справі) ОСОБА_1 - вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Указане вбачається з відповідних постанов Таращанського районного суду Київської області від 04 серпня 2022 року (справа ЄУН 379/705/22 провадження № 3/379/500/22) та від 02 березня 2023 року (справа ЄУН 379/306/23 провадження № 3/379/177/23) (а.с.18-20).

Згідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області 28.02.2023 № 25-4-1 вих-23, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Дубівка, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю неповнолітньою донькою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживають у власному будинку. Анастасія навчається у 8-му класі Дубівської гімназії, отримує пенсію по втраті годувальника. Вихованням та навчанням дитини займається брат, ОСОБА_1 , який працює вчителем в Калиновецькому ліцеї. Батько отримує пенсію по інвалідності. Зловживає спиртними напоями. Був притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Неодноразово в стані алкогольного сп`яніння вчиняв домашнє насильство, вихованням доньки не займається (а.с.21).

Відповідно до наданої характеристики Дубівської гімназії Таращанської міської радивід 02.03.2023, ОСОБА_7 , 2008 року народження, навчається у 8-му класі Дубівської гімназії з першого класу. За роки навчання зарекомендувала себе здібною ученицею. До навчання ставиться сумлінно, всебічно розвинена. Дисциплінована. Не порушує норм та правил поведінки. Завжди відповідально ставиться до виконання навчально-трудових завдань. Бере активну участь у житті класу та школи. Настя спокійна, урівноважена. В класі має друзів. Однокласники до неї ставляться дружелюбно, з повагою. Майже ніколи не вступає в конфлікти з вчителями та однокласниками. Проживає з братом і бабусею. Вихованням ОСОБА_7 займається брат, ОСОБА_1 . Він відповідально ставиться до виховання та навчання сестри. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. ОСОБА_1 підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником. Батько - ОСОБА_3 , контакту з школою не підтримує, успішністю Насті не цікавиться, з учителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дочки. Часто випиває, застосовує психологічне насилля та недопустимі методи виховання, що принижують людську гідність. Вплив батька є шкідливим для дитини (а.с.22).

Згідно протоколу індивідуальної психологічної діагностики ОСОБА_7 від 28.02.2023, було встановлено стійкий психологічний зв`язок між сестрами та братом, відсутність емоційного контакту з батьком, прояв стійкої образи до батька, підвищений рівень особистісної тривожності, занижена самооцінка. Рекомендовано робота психолога по зниженню тривожності, почуття образи, підвищення самооцінки, налагодження міжособистісних відносин між членами родини, створення благополучної атмосфери для розвитку дитини (а.с.23).

Відповідно до наданої довідки лікаря ЗПСМ КНП ТМР «Таращанський центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» Кривошей М.О. від 01.03.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Має укладену декларацію з сімейним лікарем від 29.06.2018 року. За цією ж адресою проживає неповнолітня сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка також має укладену декларацію з сімейним лікарем від 29.06.2018 року. До сімейного лікаря з приводу профілактичних щорічних медичних оглядів, а також з приводу хворобливих станів ОСОБА_7 завжди відбувається в супроводі брата ОСОБА_1 .. Всі рекомендації та плани лікування виконуються належним чином. З приводу додаткових дообстежень та консультацій вузькими спеціалістами проводиться без будь-яких нарікань чи відмов. Останній візит до сімейного лікаря здійснювався 02.02.2023 у супроводі ОСОБА_1 (а.с.24).

Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради №163-VIII від 10.04.2023 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.58).

Згідно подання відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» від 07.04.2023 і висновку виконавчого комітету Таращанської міської ради від 10.04.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути піклувальником неповнолітньої сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.59-63).

При вирішенні даного спору суд відповідно до вимог статті 171 Сімейного кодексу України вислухав у судовому засіданні думку неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в присутності психолога та соціального педагога Дубівської гімназії ОСОБА_13 .. Неповнолітня ОСОБА_7 впевнено ствердила про підтримку заявленого її братом позову і доцільність позбавлення батьківських прав її батька ОСОБА_3 ..

Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За положенням статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст.5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по виханню дитини.

Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка фактично позбавлена його батьківського піклування.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року ( справа № 631/2406/15-ц провадження № 61-36905св18 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено право позивача відмовитися від позову, а відповідача - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК).

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки: не забезпечує її необхідними продуктами харчування, одягом, побутовими речами, не здійснює медичний догляд та лікування, не спілкується з дитиною, не цікавиться навчанням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Судом установлено цілковиту відсутність психо-емоційного зв`язку між відповідачем та його дочкою, байдуже ставлення відповідача до неповнолітньої дитини та небажання приймати участь в її житті. Наведене свідчить про свідоме ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання ним своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі вищевикладеного, керуючись якнайкращими інтересами неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено в судовому засіданні наявність підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відповідно до вимог ст. 164 СК України, оскільки останній ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки.

Разом з тим, згідно положень ст. 59 ЦК України над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, встановлюється піклування.

Статтею 243 Сімейного кодексу України також передбачено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Порядок встановлення піклування визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил).

Відповідно до п. 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3).

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_7 , 2008 р.н., позбавлена батьківського піклування, оскільки її матір померла, а батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Позивач є рідним братом неповнолітньої і виявив бажання бути її піклувальником, фактично повністю виконує ці обов`язки. З подання органу опіки і піклування вбачається, що позивач може бути піклувальником для неповнолітньої сестри.

Тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 піклувальником для неповнолітньої ОСОБА_7 ..

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Положенням ч.3 ст.166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Позивачем не заявлено вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, проте, згідно вимог ч. 3 ст. 166 СК України дане питання має бути вирішено судом одночасно із рішенням щодо позбавлення батьківських прав. Крім того, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 відмовився отримувати аліменти від відповідача. Тому аліменти мають перераховуватись відповідачем на особистий рахунок дитини, який позивачу слід відкрити на ім`я неповнолітньої у Державного ощадного банку України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, тощо.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Виходячи з положення ч. 5 ст. 183 СК України аліменти на одну дитину визначаються у розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 аліменти в розмірі, визначеному ч.5 ст. 183 СК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ч. 1 статті 133 ЦПК України, яким передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, у даному випадку при повному задоволенні позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати у виді судового збору (а.с.1, 2).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 5, 150, 155, 164, 166 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 89, 133, 141, 206, 247, 263, 265, 268, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа відділ «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради, про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити піклування над неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та призначити ОСОБА_1 її піклувальником.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на особистий рахунок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - починаючи з 16.03.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Зобов`язати ОСОБА_1 у місячний строк з дня набрання цим рішенням суду законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , для перерахування аліментів на її утримання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 19.04.2010 Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 24.09.1997 Таращанським РВ ГУМВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 24 квітня 2023 року.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО