Справа № 357/3131/23
Провадження № 2-о/357/137/23
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

20 квітня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участю секретаря Сокур О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора про встановлення фату, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення фату, що має юридичне значення, заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора, мотивуючи тим, що він - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту, ідентифікаційного номеру, військового квитка, записах будинкової книги, пенсійним посвідченням, 30 березня 1984 року уклав шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області зроблено актовий запис № 299.

Також, відділом реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області було видано Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу у вказаному свідоцтві про одруження у графі громадяни зазначено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не збігається із записом його року народження у паспорті громадянина України та інших документах, що посвідчують його особу.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після смерті ОСОБА_3 було відкрито спадкову справу та визначено спадкоємців покійної, якими є він та дочка від іншого шлюбу ОСОБА_4 . В процесі вирішення питання прийняття спадщини і було виявлено помилку в записі року народження у свідоцтві про шлюб.

Встановлення факту належності свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 11 липня 1997 року необхідне йому з метою визначення правового статусу громадянина у сфері шлюбно-сімейних правовідносин, та можливості реалізації права бути спадкоємцем та для оформлення спадщини і отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті дружини.

Просив суд встановити факт належності громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , свідоцтва про його одруження із ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області 11 липня 1997 року ( а. с. 1-5).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023 року ( а. с. 123) головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ).

Ухвалою судді від 24 березня 2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. Постановлено провести розгляд справи в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання на 20 квітня 2023 року ( а. с. 28 ).

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 20.04.2023 року за вх. № 17554 судом отримано заяву, в якій останній просив суд розглядати справу за його відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Заінтересована особа Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) в судове засідання свого представника не направив, 30.03.2023 року за вх. № 13835 судом отримано лист, який підписаний начальником відділу Оксаною Савченко, в якому просили розглянути дану справу згідно чинного законодавства без представника їхнього відділу.

Заінтересована особа Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. З зазначеного повідомлення убачається, що ухвалу про відкриття провадження та заяву з додатками, отримала уповноважена особа «Улашець» 11.04.2023 року особисто.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів ( ч. 3 ст. 211 ЦПК України ).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства, а відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого поряду їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

З наявних в матеріалах справи паспортних даних заявника вбачається, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 12.06.1998 року, тому, вказана заява підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Атюші Коропського району Чернігівської області, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України НОМЕР_5 , виданий міським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області 11 грудня 1986 року (а.с. 7).

З копії картки платника податків виданої на ім`я ОСОБА_1 , убачається, що дата його народження ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.8).

У копії військового квитка № НОМЕР_6 , виданого на ім`я ОСОБА_1 Білоцерківським об`єднаним міським воєнним комісаріатом Київської області 28 січня 1993 року, зазначенко, що останній народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Атюші Коропського району Чернігівської області (а.с. 10-11).

Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області від 11 липня 1997 року, ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Атюша Коропського району Чернігівської області, та ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Шепетівка Хмельницької області, одружились ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис № 299. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6 (а.с.9).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19 жовтня 2021 року, убачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 19 жовтня 2021 року складено відповідний актовий запис № 2662 (а.с 15).

Для оформлення спадщини після померлої дружини ОСОБА_3 , заявник звернувся до Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори.

Державний нотаріус Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко І., на усне звернення заявника, надала письмові роз`яснення № 531 від 10 березня 2023 року, де зазначено, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки подав заяву про прийняття спадщини 10 червня 2022 року за № 423, на підставі якої було заведено спадкову справу під № 186/2022. Згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади за № 15.2-03/2998 від 09.02.2022 року, виданого Центром надання адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_1 . Згідно даних, які наявні в спадковій справі, 06.11.2020 року за реєстровим № 4920 померлою було складено заповіт на ім`я ОСОБА_7 , який зберігається у спадковій справі. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 9 від 10 червня 2022 року встановлено, що в актовому записі про шлюб № 299, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області від 30.03.1984 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , вказана дата народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_8 , коли в паспорті зазначено дату його народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , що унеможливлює оформлення за ОСОБА_7 спадкового майна.

З огляду на викладене, вбачається розбіжність у написанні року народження заявника ОСОБА_1 у його паспорті громадянина України НОМЕР_5 , виданий міським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області 11 грудня 1986 року, та у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області від 11 липня 1997 року відповідно.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник просить суд встановити факт належності громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , свідоцтва про його одруження із ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області 11 липня 1997 року.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року зі змінами (далі - Закон), цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (ч. 1 ст. 6 Закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до ч. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що задоволення заяви має юридичне значення для заявника, то даний юридичний факт має бути встановлений в судовому порядку.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених дослідженими судом доказами.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, враховуючи, що встановити факт належності особі правовстановлюючого документа, а саме, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , який виданий відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області 11 липня 1997 року, в якому вказано рік народження заявника ОСОБА_1 «1960», що не збігається з роком його народження зазначеним в паспорті громадянина України НОМЕР_5 , виданий міським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області 11 грудня 1986 року, поза судовим шляхом неможливо, а від його встановлення залежить виникнення та можливість реалізації заявником спадкових прав після смерті дружини, беручи до уваги надані заявником докази, суд вважає необхідним встановити даний факт своїм рішенням, у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 13, 89, ст. 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, 293, 294, 315, 316, 353-355 ЦПК України, п.п.1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора про встановлення фату, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт належності громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , свідоцтва про його одруження із ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , виданий відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області 11 липня 1997 року.

Судові витрати віднести за рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 ( адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) ( адреса місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 22, ).

Заінтересована особа: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора (адреса місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, 65-а, ).

Повне судове рішення складено 20 квітня 2023 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов