_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/401/23
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

20.04.2023 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача Одеської міської ради Кондрашевої Катерини про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, скасування рішень державних реєстраторів та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким: скасувати рішення державного реєстратора Мельник Тетяни Іванівни від 10.07.2020 року за індексним номером: 37353575 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на господарську будівлю гаражу 2-Г за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14.06.2021 року (зареєстрований в реєстрі за № 1547), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., на підставі якого ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) здійснила відчуження господарської будівлі гаражу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ). Скасувати рішення державного реєстратора Фролової Руслани Валеріївни від 14.06.2021 року за індексним номером: 42494536 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на господарську будівлю гаражу НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 21,6 кв.м. шляхом знесення господарської будівлі гаражу 2-Г за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідачів на користь Одеської міської ради сплачений судовий збір (на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради: ідентифікаційний код: 26302537, р/р СА 0034995 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172).

Ухвалою судді від 14.04.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання.

Одночасно з подачею позову представник позивача звернулась до суду з заявою, якій просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на господарську будівлю гаражу 2-Г за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84, 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Одеської міської ради Кондрашевої Катерини про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Вжити по справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, скасування рішень державних реєстраторів та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі - заходи забезпечення позову.

Накласти арешт на господарську будівлю гаражу 2-Г за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Обов`язок пред`явлення цієї ухвали до виконання покласти на представника позивача Одеської міської ради, за довіреністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.