Провадження № 4-с/638/49/23
УХВАЛА

Іменем України

05 липня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Веліток Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова скаргу ОСОБА_1 , зацікавлена особа Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., ТОВ «Аналітик Фінанс», стягувач АТ «Сенс Банк», на рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення, -

встановив:

03.03.2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення, в якій просив визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу в Харківській області Бабенко Д.А. щодо не винесення постанови про закінчення ВП 57697131 з виконання виконавчого листа №638/11387/15-ц виданого 30.03.2017 року, зобовязати приватного виконавця виконавчого округу в Харківській області Бабенко Д.А. винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням за виконавчим документом.

05.04.2023 року ОСОБА_1 подав клопотання Вх. №12146 про заміну зацікавленої особи та виключення неналежного стягувача.

05.04.2023 року Вх. №12135 подано клопотання про зміну підстав скарги, з урахуванням яких ОСОБА_1 просить суд визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця виконачого округу Харківської області Бабенко Д.А. щодо не винесення постанови про закінчення по ВП 57697131 з виконання виконавчого листа №638/11387/15 виданого 30.03.2017 року; та зобовязати особу, що заміщує приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Скарга обґрунтована тим, що в лютому 2023 року ОСОБА_1 стало відомо, що постановою приватного виконавця Бабенко Д.А. від 27.01.2022 року відновлено виконавче провадження, але ОСОБА_1 про відновлення виконавчого провадження не було повідомлено, що є порушенням ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження». Про поновлення ОСОБА_1 дізнався випадково (середина лютого) зайшовши в додаток «ДІЯ», з якого він ознайомився з інформацією про стан виконавчого провадження №57697131. На адресу приватного виконавця було направлено клопотання про закриття виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням виконавчого документу. Станом на момент подання скарги (03.03.2023 року) клопотання розглянуто не було.

В судове засідання скаржник не з`явився, представник просив слухати справу за його відсутності.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами частини другої ст.43 ЦПК України на сторони покладені певні обов`язки, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п.а) ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року (справа № 5019/337/11) викладена правова позиція, згідно якої порівняльний аналіз змісту термінів "дізналася" та "повинна була дізнатися", що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, дає підстави для висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

У даній справі скаржник (боржник у виконавчому провадженні) наполягає на незаконності дій і рішень приватного виконавця, а саме під час винесення постанови про відновлення виконавчого провадження від 27.01.2022 року, в межах виконавчого провадження №57697131.

Відповідно ч.5 ст.124 ЦПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Згідно ч.6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З твердженнями скаржника про те, що про постанову про поновлення виконавчого провадження він дізнався в «середині лютого 2023 року», також заявник в скарзі зазначає «в лютому 2023», що саме по собі не має чітко вираженого дня. Навіть якщо припустити, що ОСОБА_1 дізнався в «середині лютого 2023 року» то лютий місяць містить 28 днів, і «середина» припадає на 14.02.2023 року, а тому останнім строком звернення зі скаргою було б «24.02.2023 року».

Окрім того, сам заявник вказує, що він отримав постанову державного виконавця через застосунок «ДІЯ», однак жодним чином не підтверджує та не вказує конкретну дату ознайомлення.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що «сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності)».

Враховуючи вищевикладене та ст.124 і 449 ЦПК України, строк для подачі цієї скарги закінчився 07.02.2022 року.

Скарга подана до місцевого суду представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 03.03.2023 року, тобто після сплину встановленого п.а) ч.1 ст.449 ЦПК України десятиденного строку, у поданій скарзі не порушено питання про поновлення пропущеного строку для подачі скарги, отже скарга має бути залишена без розгляду.

Такий узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №920/149/18.

Суд, керуючись ст. 447 ЦПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , зацікавлена особа Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., ТОВ «Аналітик Фінанс», стягувач АТ «Сенс Банк», на рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Головуючий: