Справа № 151/242/23
Провадження №2/151/76/23
РІШЕННЯ

іменем України

07 липня 2023 року смт. Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області

у складі: судді Моцного В.С.

за участю :

секретаря судових засідань Добровольської М.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Кресюна В.А.

представника Державної Казначейської служби України Кравчука С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою адвоката Кресюна Василя Андрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення 3 % річних та індексу інфляції,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2023 року адвокат Кресюн В.А. звернувся до Чечельницького районного суду Вінницької області в інтересах ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України про стягнення компенсації у розмірі 3% річних та індексу інфляційних втрат. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області по цивільній справі №151/260/21, яке набрало законної сили 28.12.2021 стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди завданої незаконними рішеннями та діями органів досудового слідства та прокуратури у сумі 1 300 000 (один мільйон триста тисяч) гривень; за надання правової допомоги кошти у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень; за паливо мастильні матеріали за явку адвоката до Бершадського районного суду Вінницької області кошти у сумі 19533 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 58 копійок; за квитки за явку адвоката до апеляційного суду Вінницької області кошти у сумі 413 (чотириста тринадцять) гривень та на оплату банківських послуг за оплату правової допомоги кошти у сумі 300 (триста) гривень. 12.01.2022 за № 7 на адресу Державної Казначейської Служби України адвокатом в інтересах ОСОБА_1 була направлена заява про стягнення коштів за даним рішення, до якої булододані оригінал виконавчого листа Чечельницького районного суду Вінницької області виданий 11 січня 2022 та повноваження представника. 12.09.2022 за № 69 на адресу Державної Казначейської Служби України адвокатом в інтересах ОСОБА_1 була направлена заява про виконання рішення суду у зв`язку з тим, що рішення суду не виконувалося, а ОСОБА_1 було проведено операцію з видалення мтс лівій здухвинний л/уз та клиновидною резекцією прямої кишки, пройшов курс хіміотерапії та 10.08.22 виписаний зі стаціонару під нагляд сімейного лікаря для подовження лікування на яке витрачає дуже багато коштів. 26.09.2022 від Державної Казначейської Служби України адвокат отримав Лист за №5-06- 06/13276 в якому було вказано наступне: «... п. 38 Порядку передбачено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» за бюджетною програмою передбачено 150.00 млн. гривень. Разом з тим, постановою КМУ від 01.04.2022 р. № 401 «Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету» відповідно до абзацу другого підпункту 2 пункту 22 розділу УІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України скорочено видатки загального фонду Державного бюджету України на 2022 рік, передбачені головним розпорядником коштів державного бюджету. Зокрема, видатки за бюджетною програмою зменшено на 15.00 млн. гривень. Казначейством, у межах зазначених вище асигнувань, у поточному році здійснено виконання судових рішень на загальну суму 90.00 млн. гривень. На сьогодні у Казначействі за бюджетною програмою обліковується не виконаних виконавчих документів на суму понад 214.62 млн. грн.., які надійшли та зареєстровані раніше виконавчого листа Чечельницького районного суду Вінницької області по справі №151/260/21 про відшкодування шкоди на користь ОСОБА_1 . Враховуючи викладене вище, питання щодо перерахування коштів за виконавчим листом по справі № 151/260/21 розглянеться Казначейством в порядку черговості та в межах відкритих асигнувань після виконання виконавчих документів, що надійшли раніше вищевказаного виконавчого листа».

11.01.2023 за № 5 на адресу Державної Казначейської Служби України адвокатом в інтересах ОСОБА_1 була повторно направлена заява про виконання рішення суду у зв`язку з тим, що рішення суду не виконувалося. 13.01.2023 від Державної Казначейської Служби України він отримав Лист за №5-06- 06/841 в якому було вказано, що питання щодо виконання виконавчих листів Чечельницького районного суду Вінницької області по справі №151/260/21 на користь ОСОБА_1 , розглянеться Казначейством в порядку черговості та в межах відкритих асигнувань після виконання виконавчих документів, що надійшли раніше вищевказаного виконавчого листа».

У зв`язку з тим, що Державна Казначейська Служба України не виконала рішення Чечельницького районного суду Вінницької області по справі, яке набрало законної сили та не виплатила ОСОБА_1 кошти у сумі 1345246 (один мільйон триста сорок п`ять тисяч двісті сорок шість) гривень 50 копійок тому відповідно до вимог ст. 625 ЦК України Державна Казначейська Служба України зобов`язана сплатити індекс інфляції за прострочення виконання основного зобов`язання та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення невиконання зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої несвоєчасним виконанням рішення суду, а саме: 3% річних в сумі 40357.40 гривень за рік та індекс інфляції в сумі 409452.40 гривень.

В судовому засіданні позивач та його представник, заявлені позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач Державна Казначейська служба України із заявленими ОСОБА_1 позовом не погодилися, 22.05.2023 року надіслали суду відзив на позов, у якому зазначили, що механізм виконання рішень про відшкодування з державного бюджету шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду, регламентований пунктами 35-40 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, які передбачають безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою КПКВК 3504030. Згідно з рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 24.09.2021, заподіювачем шкоди у справі № 151/260/21 є Вінницька обласна прокуратура, тобто позивач повинен був подати (але помилково не подав) відповідні документи до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області. Отже, на виконання вимог пункту 36 Порядку № 845, листом від 25.01.2022 №5-08-08/1942 заяву та виконавчий документ у справі № 151/260/21 скеровано до зазначеного вище органу Казначейства за місцем розташування заподіювана шкоди, про що поінформовано стягувана. 02.05.2022 пакет документів, передбачений Порядком № 845, надійшов до Казначейства та з цієї дати обліковується на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб». Згідно з пунктом 38 Порядку № 845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. У Законі України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» за КПКВК 3504030 передбачено бюджетні призначення у розмірі 150 мільйонів гривень. Однак, станом на дату надходження виконавчого документа у справі № 151/260/21 на виконанні за КПКВК 3504030 перебували судові рішення на загальну суму понад 260 мільйонів гривень, які надійшли на виконання раніше. Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» також передбачає бюджетні призначення за КПКВК 3504030 у розмірі 150 мільйонів гривень з яких станом на 08.05.2023 виконано 46 826 231,43 гривень. Станом на 08.05.2023 на виконанні за КПКВК 3504030 перебувають судові рішення на загальну суму понад 108,6 мільйонів гривень, які надійшли на виконання раніше ніж виконавчий документ у справі № 151/260/21. Зазначений факт свідчить про об`єктивну неможливість перерахування Позивачеві коштів у справі № 151/260/21 протягом 2022 року та першого-третього кварталів 2023 року. Згідно з пунктом 3 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства. Тому звертають увагу, що у цьому відзиві Казначейство, з посиланням на передбачений законодавством України механізм, продемонструвало вжиття заходів, спрямованих на виконання рішення Суду у справі № 151/260/21 у визначений спосіб. Казначейство у відповідності до п. 39 Порядку неодноразово зверталося до Міністерства Фінансів із пропозицією щодо необхідності внесення змін до Закону Про державний бюджет України в частині збільшення видатків на виконання бюджетної програми КПКВК 3504030, тобто казначейство у повному обсязі вчиняло дії щодо виконання вищевказаного рішення суду, які безпосередньо визначені законом, що свідчить про відсутність бездіяльності Казначейства. Крім цього, у поданому відзиві відповідач зазначив, що поданий позивачем виконавчий лист по справі № 593/548/19, яким передбачено право особи на відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду, виконувався Казначейством відповідно до пунктів 35-40 Порядку безпосередньо за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504030, тобто за рахунок коштів державного бюджету, а не за рахунок коштів державного органу. Просили суд звернути увагу на те, що Порядок не передбачає строку для виконання рішень суду про стягнення відшкодування шкоди з державного бюджету та нарахування 3% річних, інфляційних втрат за несвоєчасне виконання рішення. Крім цього, законодавством визначено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Таким чином, правовідносини, які склалися, не підпадають під дію Закону про гарантії, зокрема, в частині тримісячного строку на перерахування коштів, тому посилання позивача на нібито порушення строку перерахування коштів є незаконними та необгрунтованими. Оскільки законодавство, яке визначає механізм відшкодування за рахунок державного бюджету шкоди, не передбачає виконання судових рішень про відшкодування шкоди з Державного бюджету України саме в тримісячний строк, то у позивача відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних за несвоєчасне виконання рішення. А так як позиція Казначейства узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 по справі № 826/17656/16, а тому, враховуючи зазначене, просили позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні яке проводилося в режимі відеоконференції позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні по мотивах зазначених у відзиві.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, ознайомишись із поданими сторонами доказами, взявши до уваги наданий відповідачем відзив та долучені до нього документи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Порядок виконання рішення судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок).

Пунктом 35 Порядку передбачено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації), зокрема: шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

Відповідно до п. 36 Порядку у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.

Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження.

Орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у пункті 36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача.

Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом п`яти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості).

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 Порядку в Казначействі відкривається відповідний рахунок (пункт 38 Порядку).

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Статтею 95 Конституції України встановлено правило, за яким виключно Законом "Про Державний бюджет України" визначаються будь-які видатки держави, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Крім цього, пунктом 8 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України закріплено принцип цільового використання бюджетних коштів, згідно з яким бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Зокрема, у Законі України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік передбачено спеціальну бюджетну програму КПКВК 3504030 "Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. їх посадових і службових осіб" (далі - КПКВК 3504030).

Відповідно до пункту 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що на виконанні рішення Чечельницького районного суду, постановленого 28 грудня 2021 року у цивільній справі № 151/260/21 було видано виконавчий лист про стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку 1 300 000 (один мільйон триста тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди; 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень витрат за надання правової допомоги; 19 533 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 58 копійок, сплачені ним на паливно мастильні матеріали за явку адвоката до Бершадського районного суду Вінницької області, 413 (чотириста тринадцять) гривень 36 копійок, сплачені ним за квитки за явку адвоката до апеляційного суду Вінницької області; 300 (триста) гривень, сплачені ним на оплату банківських послуг за оплату правової допомоги.

Із наявних у матеріалах справи документів видно, що представником позивача 12.01.2022 р. за № 7 на адресу Державної Казначейської Служби України в інтересах ОСОБА_1 була направлена заява про стягнення коштів за рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області, яке набрало законної сили 28.12.2021 р. до якої були додані оригінал Виконавчого листа Чечельницького районного суду Вінницької області виданий 11 січня 2022 р. та повноваження представника. У своїй заяві представник позивача, просив стягнути із державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку на картковий рахунок позивача зазначену у рішенні суду компенсацію спричиненої йому моральної шкоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 14-16цс18.

Згідно з частиною четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із позовної заяви вбачається, що представник позивача ОСОБА_2 просить стягнути 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу у розмірах відповідно 40 357 гривень та 409452 гривні 40 ковійок період з 01.01.2022 по 18.04.2023.

У зв`язку з тим, що Державна Казначейська Служба України не виконала рішення Чечельницького районного суду Вінницької області по справі №151/260/21, яке вступило в силу 28.12.2021 р., та не виплатила ОСОБА_1 кошти у сумі 1345246 (один мільйон триста сорок п`ять тисяч двісті сорок шість) гривень 50 копійок тому відповідно до вимог ст. 625 ЦК України Державна Казначейська Служба України зобов`язана сплатити індекс інфляції за прострочення виконання основного зобов`язання та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення невиконання зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої несвоєчасним виконанням рішення суду 3% річних від 1345246.50 грн. становить 40357.40 грн. за рік в сумі яка складається:

3% за 1 місяць становить 3363.12 грн.

З 01.01.2022 р. по 01.01.23 р. пройшов один рік.

З 01.01.2023 р. по 18.04.2023 р. пройшло 3.5 місяці х 3363.12 грн. = 11770.92 грн.

Таким чином ДКСУ має сплатили ОСОБА_1 3% річних з 01.01.2022 р. по 18.04.2023 р. 40357.40 грн. + 11770.92 грн. = у сумі 52128.32 гривні.

Крім 3% річних ДКСУ повинно сплатити індекс інфляції з 01.01.2022 р. по 18.04.2023 р., а саме:

станом на 01.01.2022 р. ДКСУ повинна сплатити ОСОБА_1 1345246.50 грн.

січень 2022 р. 101.3% х 1345246.50 грн. = 1362734.70 грн.

лютий 2022 р. 101.6% х 1362734.70 грн. = 1384538.40 грн.

березень 2022 р. 104.5% х 1384538.40 грн. = 1446842.60 грн.

квітень 2022 р. 103.1% х 1446842.60 грн. = 1491694.70 грн.

травень 2022 р. 102.7% х 1491694.70 грн. = 1531970.40 грн. t

червень 2022 р. 103.1% х 1531.970.40 грн. = 1579461.40 грн.

липень 2022 р. 100.7% х 1579461.40 грн. = 1590517.60 грн.

серпень 2022 р. 101.1% х 1590517.60 грн. = 1608013.20 грн.

вересень 2022 р. 101.9% х 1608013.20 грн. = 1638565.40 грн.

жовтень 2022 р. 102.5% х 1638565.40 грн. = 1679529.50 грн.

листопад 2022 р. 100.7% х 1679529.50 грн. = 1691286.20 грн. '

грудень 2022 р. 100.7% х 1691286.20 грн. = 1703125.20 грн.

січень 2023 р. 100.8% х 1703125.20 грн. = 1716750.20 грн.

лютий 2023 р. 100.7% х 1716750.20 грн. = 1728767.40 грн.

березень 2023 р. 101.5% х 1728767.40 гри. = 1754698.90 грн.

Таким чином з 01.01.2022 р. по 18.04.2023 р. ДКСУ повинно сплатити ОСОБА_1 індекс інфляції: 1754698.90 грн. - 1345246.50 грн. = 409452.40 грн.

Дослідивши докази у справі, надавши оцінку доводам та поданим сторонами доказам в обґрунтування своїх вимог та заперечень, як в цілому, так і кожному доказу окремо, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету на користь позивача матеріальної шкоди за тривале невиконання рішення суду підлягають задоволенню на загальну суму 461580,72 гривні (52128,32 грн + 409452,40 грн).

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 56 Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження" статтями 11, 625 Цивільного Кодексу України, статтями 4, 12, 19, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, Правовим висновком Верховного Суду України, викладеним 1 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 14-16цс18 суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути із Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України (місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 ) три відсотки річних, що становить 52 128 (п`ятдесят дві тисячі сто двадцять вісім) Гривень 32 копійки та інфляційні втрати у розмірі 409 452 (чотириста дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок, що в загальному становить 461580 (чотириста шістдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят) гривень 72 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 11 липня 2023 року.

Суддя Валерій МОЦНИЙ