УХВАЛА

20 квітня 2023 року м. Шаргород

Справа №127/23873/22

Провадження №2-ві/152/2/23

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області - Славінська Н.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

17.04.2023 року в провадження Шаргородського районного суду Вінницької області по підсудності зі Жмеринського міськрайонного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити дії (а.с.188).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2023 року визначено головуючого у справі суддю Роздорожну А.Г. (а.с.189).

18.04.2023 року, тобто до вирішення суддею питання про прийняття цивільної справи до провадження, до Шаргородського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Роздорожної А.Г. (а.с.190-200), яка мотивована тим, що суддя Роздорожна А.Г. тривалий час працювала помічником судді Жмеринського міськрайонного суду Шепеля К.А., та, на переконання заявника, у судді склалися професійні відносини із суддями вказаного суду, яким не довіряє позивач, що може свідчити про можливість ухвалення головуючим у справі суддею необґрунтованого рішення.

Ухвалою суду від 19.04.2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано до канцелярії Шаргородського районного суду для визначення у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України, судді для розгляду питання про відвід головуючого у справі судді, оскільки суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу (а.с.201).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 19.04.2023 року для розгляду заяви про відвід головуючого у справі судді Роздорожної А.Г. визначено суддю Шаргородського районного суду Славінську Н.Л., яка, відповідно до ухвали від 19.04.2023 року призначила розгляд заяви про відвід судді без повідомлення та виклику учасників справи (а.с.202, 203).

Згідно із вимогами ч.ч.2, 3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч.7 ст.40 ЦПК України).

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи… (ч.8 ст.40 ЦПК України).

Частиною 13 ст.7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так як учасники справи не викликалися для вирішення питання про відвід судді і розгляд заяви про відвід судді здійснюється у письмовому провадженні, то фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 3 ст.39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу судді визначені в ст.36 ЦПК, зокрема, суддя підлягає відводу, якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач, усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, чи розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того, суддя підлягає відводу у випадку повторної участі судді у розгляді справи, що передбачено ст.37 ЦПК України.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

Згідно із вимогами ч.2 ст.40 ЦПК України, суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з ст.1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 3 Кодексу суддівської етики передбачено, що суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено… (ст.10 Кодексу суддівської етики).

Положеннями частин 1, 3 статті 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п.103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (остаточне - 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного… Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч.1 ст.40 ЦПК України).

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.11 ст.40 ЦПК України).

При розгляді судом заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Роздорожної А.Г. судом встановлено, що в заяві про відвід судді заявник зсилається на наявність обставин, що викликають у неї сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого у справі судді з мотивів того, що Роздорожна А.Г. , яка на тепер є суддею Шаргородського районного суду, тривалий час працювала помічником судді Жмеринського міськрайонного суду Шепеля К.А, у зв`язку із чим вважає, що у судді склалися професійні відносини з усіма суддями вказаного суду, щодо бездіяльності яких відкрито провадження Вінницьким окружним адміністративним судом у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та яким не довіряє позивач.

ОСОБА_1 вважає, що за вказаних обставин суддя Роздорожна А.Г. не може бути об`єктивною при розгляді її позовної заяви.

Суду відома обставина про те, що суддя Роздорожна (до одруження Мельник) А.Г. тривалий час працювала помічником судді у Жмеринському міськрайонному суді, в тому числі, помічником судді Шепеля К.А., котрий на теперішній час є головою вказаного суду, що є відомим фактом для суду та учасників цієї справи.

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2023 року суддею Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришиною Р.М. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Жмеринського міськрайонного суду про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії (а.с.166, 173, 178).

Вказані у заяві про відвід судді обставини щодо побоювань ОСОБА_1 у об`єктивності та неупередженості головуючого у цій цивільній справі судді Роздорожної А.Г. не підтверджені відповідними доказами їх існування взагалі.

Разом з тим, з огляду на те, що у позивача через проаналізовані вище обставини виникли суб`єктивні сумніви у об`єктивності судді Роздорожної А.Г. та побоювання, що цьому конкретному судді бракуватиме неупередженості, ця позиція ОСОБА_1 є важливою для суду.

Тому суд зауважує, що проаналізовані вище обставини для відводу головуючого у справі судді Роздорожної А.Г. не підтверджені належними доказами та не свідчать про відсутність об`єктивності чи безсторонності судді, але погоджується із тим, що вони можуть викликати суб`єктивні сумніви як у позивача, так і у відповідачів у неупередженості та об`єктивності головуючого судді.

Відтак, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Роздорожної А.Г. підлягає задоволенню, оскільки наведені у заяві обставини свідчать про те, що в у позивача виникли, а у інших учасників справи можуть виникнути об`єктивні побоювання щодо безсторонності судді, а також суб`єктивні сумніви щодо наявності у судді стійких особистих переконань у означеній справі, тоді як, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді.

При цьому, права позивача та відповідачів - не порушуються.

Відповідно до вимог частини 1 ст.41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

У зв`язку із чим, після вирішення заяви про відвід судді справу слід передати до канцелярії суду для здійснення повторного авторозподілу між суддями.

Керуючись ст.ст.33, 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді - задовольнити та відвести суддю Роздорожну А.Г. від участі в розгляді цивільної справи №127/23873/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити дії.

Передати справу №127/23873/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити дії до канцелярії Шаргородського районного суду для визначення складу суду, відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 20.04.2023 року.

Суддя: