Ухвала

18 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 296/3207/22

провадження № 61-4978ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Синельникова Є. В., Шиповича В. В., Хопти С. Ф.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку у майні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року,

і ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 квітня 2023 року касаційну скаргу передано судді-доповідачу Синельникову Є. В. та визначено суддів, які входять до складу колегії:

Хопту С. Ф., Шиповича В. В.

15 квітня 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В., на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 про відвід суддів обґрунтована тим, що основним аргументом касаційної скарги є те, що він набув право власності на транспортний засіб з моменту передачі його державним виконавцем за відповідними постановою та актом. Така правова позиція узгоджується із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 911/1278/20. Разом з тим, Верховний Суд у складі суддів: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В., при розгляді справи № 683/2694/16-ц у постанові від 30 жовтня 2019 року дійшов протилежних висновків та вказав, що моментом набуття права власності є момент реєстрації транспортного засобу у відповідних органах Міністерства внутрішніх справ України. Вважає, що зазначені вище обставини викликають сумнів в об`єктивності суддів, оскільки фахівцю у сфері своєї діяльності складно прийняти протилежне рішення по відношенню до того, яке приймалось ним раніше.

17 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів передано судді-доповідачу Синельникову Є. В.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя

не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) якщо є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів, зокрема суддя заінтересований у результаті розгляду справи, а також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

Аналіз заяви про відвід колегії суддів у складі: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В., свідчить, що доводи ОСОБА_1 обґрунтовані припущеннями, не підтверджені достовірними доказами і не свідчать про те, що судді прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи № 296/3207/22. Крім того, незгода з постановою Верховного Суду у справі № 683/2694/16-ц не є правовою підставою для відводу суддів.

Презумпція особистої неупередженості судді діє допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Доказів на спростування презумпції неупередженості суддів Верховного Суду Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В. заявником не надано.

Окрім цього, аргументи заяви про відвід суддів не свідчать про наявність обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України, за наявності яких суддя підлягає відводу (самовідводу).

Верховний Суд наголошує на тому, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В., є необґрунтованим,тому питання про відвід суддів відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку у майні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року - визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід колегії суддів передати для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович