Справа № 758/1980/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

11 квітня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Рибалки Ю.В., за участю секретаря судового засідання Маковецької О.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Танащук Максима Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Приватного виконавця Чижика Андрія Павловича, ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання електронних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Приватного виконавця Чижика Андрія Павловича, ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання електронних торгів недійсними.

10.03.2021 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій останній просив суд забезпечити позов шляхом заборони проводити будь-які дії, пов`язані з відчуженням (купівля-продаж. дарування, застава, оренда, внесення як частки до статутного капіталу та інші) та державною реєстрацією права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться, за адресою, АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000. номер запису про право власності 56278388.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що 18.10.2019 року ДП «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Переможцем вказаних торгів було визнано ОСОБА_2 , який зареєстрував право власності на спірну квартиру за собою, що підтверджується інформаційною довідкою № 247160563 від 05.03.2021 року (копія додається).

Однак, електронні торги, які були проведені 18.10.2019 року, та на підставі яких відповідач 3 набув право власності на спірну квартиру були проведені з грубим порушенням норм чинного законодавства України.

Крім того, вказаними незаконними діями Відповідача 1 та Відповідача 2 є можливість позбавити права користування вказаною квартирою ОСОБА_1 та його малолітню дитину - ОСОБА_3 (2008 р.н.), яким квартира є єдиним житлом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, ОСОБА_2 зв`язався з позивачем та запропонував викупити у нього квартиру, оскільки позивач найбільше в цьому зацікавлений. У разі небажання викупити у нього квартиру, ОСОБА_2 повідомив, що він продасть спірну квартиру третім особам.

Отже, ОСОБА_2 , має можливість відчужити спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 третім особам, передати її в іпотеку з метою забезпечення своїх кредитних зобов`язань, тим самим ускладнивши виконання майбутнього рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, у судове засідання сторони не викликались.

Досліджуючи заяву про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перелік видів забезпечення позову передбачений статтею 150 ЦПК України, у якій, зокрема, визначено, що позов забезпечується арештом майна, забороною вчиняти певні дії.

Частиною десятою статті 150 ЦПК України встановлена заборона вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Однак, у матеріалах поданої заяви про забезпечення позову відсутні докази, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі, що свідчить про те, що наведені у заяві доводи не можуть бути покладеними в обґрунтування відповідної ухвали. Окрім того, відповідне забезпечення може призвести до порушення прав інших осіб.

Ураховуючи вищевикладене, предмет позову, а також наведені у заяві доводи, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд приходить висновку про відсутність на цей час правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим, у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149 - 150, 158, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Танащук Максима Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Приватного виконавця Чижика Андрія Павловича, ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання електронних торгів недійсними - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В.Рибалка