Справа №701/323/23
Номер провадження2/701/154/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Русалівка, Маньківського району Черкаської області у віці 75 років помер батько позивача ОСОБА_2 , про що 19.08.2013 року складено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 19.08.2013 року Русалівською сільською радою Маньківського району Черкаської області. Зареєстроване постійне місце проживання батька на день смерті було в буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області с. Русалівка № 10 від 28.02.2023 року. Інформацією, вказаною у даній довідці, підтверджується, що на день смерті спадкодавця з ним ніхто не був зареєстрований і не проживав. Також дана довідка інформує, що спадкоємцями першої черги за законом є діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Заповіт від імені гр. ОСОБА_2 посвідчений виконавчим комітетом Русалівської сільської ради за № 1 від 05.02.2013 року, який не змінений і не відмінений. Заповітом від 05.02.2013 року ОСОБА_2 залишив заповітне розпорядження на випадок своєї смерті, яким належний йому жилий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в селі Русалівка, Маньківського району Черкаської області заповів дочці ОСОБА_1 (позивачу по справі). Також цим же заповітом зроблено заповітне розпорядження щодо іншого майна, а саме державний акт на право приватної власності на землю та ощадні книжки заповів в рівних частинах дочкам: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Тобто, за життя спадкодавець залишив заповітне розпорядження, яким визначив належність спадкування конкретного майна конкретними спадкоємцями. В даному випадку предметом позову є спадкування житлового будинку як конкретно визначеного заповітом майна, має місце спадкування даного майна одним визначеним спадкоємцем за заповітом, який має пріоритет над спадкуванням за законом, тому інші спадкоємці за законом не мають відношення до спадкування даного житлового будинку, відповідно відношення до даної справи не мають. Після смерті батька позивач прийняла спадщину, та 16.07.2014 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку заповіданої земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тобто, на частину заповіданого майна видано свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, при оформленні іншого спадкового майна житлового будинку, заповіданого повністю позивачу, виявилось неможливим оформлення спадщини в нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Так, після смерті батька залишилось заповідане позивачу спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Наявність та належність майна підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області с. Русалівка від 28.02.2023 № 11. Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_2 , сторінка НОМЕР_3 , житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за покійним ОСОБА_2 . Разом з тим, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. Згідно листа за вих. № 815/02-31 від 09.12.2022 року завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.12.2022 року. Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав батькові ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному батькові майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але в своїй позовній заяві просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Буцької селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Русалівка, Маньківського району Черкаської області у віці 75 років помер батько позивача - ОСОБА_2 , про що 19.08.2013 року складено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 19.08.2013 року Русалівською сільською радою Маньківського району Черкаської області (а.с. 13). Зареєстроване постійне місце проживання батька на день смерті було в буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області с. Русалівка № 10 від 28.02.2023 року (а.с. 14). Інформацією, вказаною у даній довідці, підтверджується, що на день смерті спадкодавця з ним ніхто не був зареєстрований і не проживав. Також дана довідка інформує, що спадкоємцями першої черги за законом є діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Заповіт від імені гр. ОСОБА_2 посвідчений виконавчим комітетом Русалівської сільської ради за № 1 від 05.02.2013 року, який не змінений і не відмінений (а.с. 15). Заповітом від 05.02.2013 року ОСОБА_2 залишив заповітне розпорядження на випадок своєї смерті, яким належний йому жилий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в селі Русалівка, Маньківського району Черкаської області заповів дочці ОСОБА_1 (позивачу по справі). Також цим же заповітом зроблено заповітне розпорядження щодо іншого майна, а саме державний акт на право приватної власності на землю та ощадні книжки заповів в рівних частинах дочкам: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Тобто, за життя спадкодавець залишив заповітне розпорядження, яким визначив належність спадкування конкретного майна конкретними спадкоємцями. В даному випадку предметом позову є спадкування житлового будинку як конкретно визначеного заповітом майна, має місце спадкування даного майна одним визначеним спадкоємцем за заповітом, який має пріоритет над спадкуванням за законом, тому інші спадкоємці за законом не мають відношення до спадкування даного житлового будинку, відповідно відношення до даної справи не мають. Після смерті батька позивач прийняла спадщину, та 16.07.2014 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку заповіданої земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16). Тобто, на частину заповіданого майна видано свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, при оформленні іншого спадкового майна житлового будинку, заповіданого повністю позивачу, виявилось неможливим оформлення спадщини в нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Так, після смерті батька залишилось заповідане позивачу спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Наявність та належність майна підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області с. Русалівка від 28.02.2023 № 11 (а.с. 18). Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_2 , сторінка НОМЕР_3 , житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за покійним ОСОБА_2 . Разом з тим, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. Згідно листа за вих. № 815/02-31 від 09.12.2022 року завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.12.2022 року (а.с. 19-20). Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав батькові ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному батькові майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що спадкова справа заведена, спадкоємець-позивач є такою, що прийняла спадщину. Разом з тим, нотаріусом повідомлено, що згідно заповіту, посвідченого Русалівською сільською радою Маньківського району Черкаської області 05 лютого 2013 року за р.№ 1 від імені ОСОБА_2 , житловий будинок спадкодавцем заповідано саме і тільки ОСОБА_1 , а інше спадкове майно державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва майновий пай та ощадні книжки заповідано в рівних частинах на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Тобто, цим самим підтверджено, що право на спадкування заповіданого житлового будинку належить тільки ОСОБА_1 (позивачу по справі), інші спадкоємці за законом не мають права на його спадкування в силу пріоритету заповіту. Згідно п.п. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р., за № 282/20595 (далі Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Оскільки ОСОБА_1 не було пред`явлено правовстановлюючий документ на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який належав батькові ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області с. Русалівка № 10 від 28.02.2023, у постанові державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., від 09.12.2022 року, у заповіті від імені ОСОБА_2 від 05.02.2013 року за р.№ 1, вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного заповітом, який реалізував свої права на спадкування житлового будинку після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є лише ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, позивач по справі. Як зазначено вище, належність житлового будинку спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області с. Русалівка від 28.02.2023 № 11. Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_2 , сторінка 35, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за покійним ОСОБА_2 . Довідка Маньківського виробничого відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 28.12.2022 року № 307 інформує, що станом на 01.01.2013 в Маньківському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а.с. 21). 02.02.2023 року комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 (а.с. 22-27). Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1973 році. Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючого документа, з метою встановлення повноти інформації щодо відповідності забудови, адвокатом Наумець О.І., у зв`язку із наданням правової допомоги в інтересах позивача, скеровано адвокатський запит до Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області із клопотанням надати висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28). Даним запитом викладено прохання зокрема повідомити, чи перебуває вказана забудова земельної ділянки в зоні житлової забудови, чи існують обмеження у використанні земельної ділянки. Адвокатський запит з вказаними додатками направлено через поштове відділення цінним листом з описом вкладення 21.02.2023, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказаний лист вручено одержувачу 25.02.2023 (а.с. 31). Відповіді на запит не отримано, разом з тим слід зазначити, що спадкове майно знаходиться власне на території визначених повноважень Буцької селищної ради, у даному випадку позивачем здійснено відповідне звернення, при цьому відповідачем у справі є саме ця рада, яка повністю володіє необхідною інформацією щодо місця розташування спадкового майна. При цьому, у даному випадку відсутня ознака самочинного майна, що свідчить про відсутність необхідності підготовки та надання висновків спеціалістів у сфері містобудування та архітектури. Крім того, як свідчить інформація, що міститься у облікових даних погосподарської книги, технічної інвентаризації, відповідні земельні поліпшення (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами) розташовані в селі Русалівка, в межах населеного пункту, в зоні житлової забудови населеного пункту. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1973 році. У 1973 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року. Слід також зазначити, що відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р., № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Позивач не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку, спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1218, 1223, 1233, 1235, 1261-1265, 1268, 1270, 1273, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_4 , жителькою АДРЕСА_2 ) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Русалівка, Маньківського району Черкаської області, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко