ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2386/23 Справа № 243/2912/22 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 243/2912/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.

сторонни:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управлінняПенсійного фонду в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи: Другої Лохвицької державної нотаріальної контори, про визнання права власності на спадкове майно та зобов`язання виплатити недоотриману суму пенсії, яке ухвалене суддею Хаустовою Т.А. у місті Слов`янську Донецької області, повне судове рішення складено 29 листопада 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно та зобов`язання виплатити недоотриману суму пенсії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті матері позивача, яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , в установлений законом строк, а саме, 07 серпня 2019 року, представник позивача, діючи в її інтересах, звернувся до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого була відкрита Спадкова справа №101/2019. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає.

15 вересня 2021 року виконуючою обов`язки державного нотаріуса Другої Лохвицької державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що неможливо встановити коло осіб, які фактично проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняли спадщину за законом відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки ОСОБА_2 проживала на день смерті на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до довідки, наданої на запит нотаріуса, залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 буде розраховуватися за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно. Залишок недоотриманої пенсії станом на день надання відповіді на запит нотаріуса становить 21 901,49 грн.

Із даним залишком недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позивач не погоджується, оскільки вказана сума має бути значно більшою і її розмір не повинен визначатися за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме, пенсію, яка була призначена, нарахована та належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була нею одержана за життя, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити їй недоотриману суму пенсії, яка була призначена ОСОБА_2 , але не була нею одержана за життя та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи: Другої Лохвицької державної нотаріальної контори, про визнання права власності на спадкове майно та зобов`язання виплатити недоотриману суму пенсії - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію за період з 01 липня 2018 року по 31 травня 2019 року в сумі 23 459,05 грн. після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 23 459,05 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що за життя пенсія ОСОБА_2 за період з 01 червня 2018 року по 31 травня 2019 року не нараховувалась.

Наполягає, що позов подано передчасно, оскільки позивач не скористалась належною за законом процедурою, а саме не звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії та необхідним пакетом документів.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Від третьої особи виконуючого обов`язки завідувача Другої Лохвицької державної нотаріальної контори надійшло клопотання про розгляд справи за її у відсутність.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим 18 липня 2019 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконуючою обов`язки державного нотаріуса Другої Лохвицької державної нотаріальної контори в порядку заміщення, державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою її дочки ОСОБА_1 , поданої її представником за довіреністю ОСОБА_3 , заведено Спадкову справу №101/2019.

20 серпня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано Відповідь на Запит нотаріуса, в якій зазначено, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 становить 21 901,49 грн., при цьому зазначено, що відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 буде розраховуватися за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно.

Постановою виконуючої обов`язки державного нотаріуса Другої Лохвицької державної нотаріальної контори в порядку заміщення, державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. від 15 вересня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що неможливо встановити коло осіб, які фактично проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняли спадщину за законом відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки ОСОБА_2 проживала на день смерті на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з наданим ГУ ПФУ в Донецькій області Розрахунком нарахованої та виплаченої пенсії за період з 01 січня 2014 року по 31 травня 2019 року по особовому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 складає: розмір нарахованої пенсії 59125,93 грн; розмір фактично виплаченої пенсії - 35666,88 грн; залишок боргу складає - 23 459,05 грн.

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2022 року залишити без змін.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог. Вважав, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, оскільки позивач прийняла спадщину після своєї матері, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд першої інстанції встановивши, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно - нараховану, але невиплачену пенсію ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, не може реалізувати свого права на отримання спадкового майна в нотаріальній конторі, вважає, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на призначену та нараховану, але не отриману пенсію у розмірі 23 459,05 грн. за період з 01 січня 2014 року по 31 травня 2019 року, в порядку спадкування за законом та зобов`язання стягнення з відповідача на її користь недоотриманої суму пенсії, яка була призначена ОСОБА_2 , але не була нею одержана за життя, в розмірі 23 459,05 грн. підлягають задоволенню.

Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що позивач як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно (пенсію) своєї матері відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; приймаючи до уваги, що свідоцтво про право на спадщину за законом не оспорено та є чинним, докази визнання його недійсним в цілому чи певних його частинах, чи внесення змін у нього у матеріалах справи відсутні, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ГУ ПФУ Донецької області на користь ОСОБА_1 недоотриманої суми пенсії, після смерті матері у розмірі 23459,05 грн.; судом першої інстанції обгрунтовано визнано право власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію у розмірі 23 459,05 грн. за період з 01 січня 2014 року по 31 травня 2019 року, після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Колегія суддів зазначає, що припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на таку пенсію у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці пенсійні виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом.

Зазначений висновок узгоджується із позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що вимоги позивача є передчасним, оскільки позивач не зверталася до органів ПФУ з відповідною заявою не заслуговують на увагу, оскільки постановою державного нотаріуса другою Лохвицької державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. від 15.09.2021 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_2 на недоотриману пенсію, а отже вона право на судовий захист.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: