Справа № 639/4719/21
Провадження № 2/639/181/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В.,

за участю секретаря - Яременко В.В.,

представника позивача - ОСОБА_4.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/4719/21 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якій просив суд ухвалити рішення на підставі якого солідарно стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 56 801, 40 грн, інфляційні витрати у сумі 3 856, 61 грн та 3 % річних у розмірі 1 579, 95 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивач надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства.

Відповідачі, у свою чергу, не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за період з 01.03.2014 по 31.05.2020 у розмірі 56 801, 40 грн.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2021 року позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання з 01.03.2014 року по 31.05.2021 року у сумі 56 801, 40 грн., інфляційні витрати в сумі 3 856, 61 грн, 3% річних у сумі 1 579, 95 грн., а всього 62 237, 96 грн (шістдесят дві тисячі двісті тридцять сім гривень 96 копійок).

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору з кожного окремо по 756, 66 грн (сімсот п`ятдесят шість гривень 66 копійок).

29 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2021 року у цивільній справі №639/4719/21 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2021 року було ухвалене з порушенням норм закону. Так, відповідачі, участі у справі не брали, оскільки не були обізнані про позов. При цьому, у відповідача ОСОБА_1 була травма лівого коліна, у зв`язку з чим вона не могла вільно пересуватись. Ці обставини позбавили ОСОБА_1 можливості надати докази, відзив на позов та належним чином представити свої інтереси в суді.

В своїй заяві відповідачі просили суд поновити їм право на скасування заочного рішення (т. 1 а.с. 88-93).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 грудня 2021 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2021 року у цивільній справі №639/4719/21 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2021 року у цивільній справі № 639/4719/21 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання скасовано. Цивільну справу № 639/4719/21 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання призначити до розгляду в судове засідання (т. 1 а.с. 95-96).

23 грудня 2021 року від ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов, згідно якого вона просила визнати дії КП «ХТМ» незаконними, застосувати строк позовної давності, зобов?язати зробити перерахунок, стягнути моральну шкоду, в позові КП «ХТМ» відмовити, питання інфляційних витрат не розглядати (т. 1 а.с. 121 - 161).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали (т. 1 а.с. 167-168).

27 січня 2020 року відповідач усунула вказані в ухвалі недоліки та надала до суду уточнену зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнути моральну шкоду, відповідно до якої вони просили суд визнати дії КП «Харківські теплові мережі» незаконними, застосувати строк позовної давності, зобов`язати КП «ХТМ» зробити перерахунок на підставі показань повіреного розподільного прибору обліку гарячої води за період з 01.03.2014 по 31.05.2021, а також стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 9 300, 00 грн., відмовити в задоволенні позову та не розглядати питання інфляційній витрат (а.с. 179 - 233). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 лютого 2022 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнути моральну шкодудо розгляду з первісним позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнути моральну шкоду. Розгляд справи розпочати зі стадії відкриття провадження у справі.

Замінено судове засідання для розгляду справи по суті на підготовче судове засідання.

Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 липня 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі №639/4719/21 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнути моральну шкоду. Призначено справу до судового розгляду.

15 лютого 2023 року від представника позивача за первісним позовом ОСОБА_3 надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.06.2018 по 31.05.2021 у сумі 19 015 грн. 09 коп., інфляційні витрати у сумі 8 306, 81 грн., 3 % річних у сумі 1 633, 35 грн. та судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн.

14 березня 2023 року від відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву представника позивача за первісним позовом про зменшення позовних вимог, в яких зазначила, що перерахунок заборгованості розраховано невірно,просила привести розрахунки у відповідність.

Представник позивача ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності від 28 листопада 2022 року № 01-40/9012/39, в судовому засіданні заяву про зменшення позовних вимог підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити, посилаючись на його безпідставність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову КП «Харківські теплові мережі» заперечувала, просила застосувати строк позовної давності. підтримала зустрічний позов.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення первісного позову заперечували, підтримали зустрічний позов.

У відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності нез?явившихся відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_1 , дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» - сфера теплопостачання - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; - постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до абзацу сьомого статті 6 Закону України «Про природні монополії» до суміжних ринків, що регулюються відповідно до цього Закону, належить виробництво теплової енергії (крім випадків, коли вона використовується виключно для внутрішньовиробничих потреб) в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з виробництва теплової енергії (ліцензійними умовами) та постачання теплової енергії.

Постачання теплової енергії складається з: постачання теплової енергії для опалення (централізоване опалення); постачання теплової енергії, яка йде на підігрів води (гаряче водопостачання).

Позивачем КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач, в свою чергу, споживає такі послуги, що свідчить про наявність між сторонами у справі взаємних зобов`язань.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.05.2021 року, відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 10).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 вересня 2021 року вказана квартира знаходиться у приватній власності відповідачів. (т. 1 а.с. 27-29).

Згідно з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання за період з 01.06.2018 по 31.05.2021 у сумі 19 015 грн. 09 коп. (т. 1 а.с. 4-5)

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частина 2 ст. 317 ЦК України зазначає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 року передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Але, відповідачі, отримуючи надані їм послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, вказані послуги своєчасно не оплачують, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.06.2018 по 31.05.2021 у сумі 19 015 грн. 09 коп.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі інфляційні витрати у сумі 8 306, 81 грн. та 3 % річних у сумі 1 633, 35 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. ( а.с. 6, 101-103)

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти нарахування інфляційних витрат.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачів 3 % річних та індексу інфляції ґрунтуються на вимогах закону, а отже підлягають стягненню.

Отже, з відповідачів на користь позивача підлягають стяганню: заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання за період з 01.06.2018 по 31.05.2021 у сумі 19 015 грн. 09 коп., інфляційні витрати у сумі 8 306, 81 грн., 3 % річних у сумі 1 633, 35 грн., а всього 28955,25 грн.

Відповідачі за основним позовом звернулись з зустрічним позовом, згідно якого вони просили суд визнати дії КП «Харківські теплові мережі» незаконними, застосувати строк позовної давності, зобов`язати КП «ХТМ» зробити перерахунок на підставі показань повіреного розподільного прибору обліку гарячої води за період з 01.03.2014 по 31.05.2021, а також стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 9 300, 00 грн., відмовити в задоволенні позову та не розглядати питання інфляційній витрат.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що після їх звернення до суду з позовом, від ОСОБА_1 до КП «ХТМ» надійшло звернення про перерахунок нарахувань за послуги с теплопостачання та гарячу воду. Після цього КП «Харківські теплові мережі» було зроблено відповідний перерахунок згідно норм чинного законодавства та надано до суду заяву про зменшення позовних вимог.

За правилами передбаченими ст. ст. 16, 23 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, приниженні честі, гідності та ділової репутації.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вказані норми закону позивачі за зустрічним позовом, обравши певний спосіб захисту цивільного права в суді, мають довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що дії відповідача за зустрічним позовом КП «ХТМ» взагалі мали місце та були неправомірними і що дії КП «ХТМ», які на думку позивачів за зустрічним позовом є неправомірними, порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права.

Як встановлено судом обставини, на які посилаються позивачі в зустрічному позові не знайшли свого підтвердження, оскільки КП «Харківські теплові мережі» перерахували заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання та надали до суду розрахунок заборгованості та нарахування інфляційних втрат та 3% річних, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в свою чергу контррозрахунок суду не надали.

Всупереч вказаним вимогам закону, позивачами за зустрічним позовом не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дійсно КП «Харківські теплові мережі» здійснювали будь-які незаконні дії, та що вказані дії є неправомірними, тобто порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом її цивільні права.

Позивачами за зустрічним позовом не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження завданої їм моральної шкоди, як і не було доведено факту неправомірних дій КП «Харківські теплові мережі» та причинно наслідкового характеру вказаних дій та завданої їй моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, вислухавши пояснення сторін у справі, суд приходить до висновку, що позовна заява Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір, у разі задоволення позову покладається на відповідача. Статтею 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви юридичною особою майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на день звернення до суду з позовною заявою судовий збір складав 2 270 грн. 00 коп.

Згідно платіжного доручення від 30 червня 2021 року № 8739 сума судового збору, яка була сплачена позивачем за первісним позовом при зверненні до суду з первісною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання , складає 2 270 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Так, з відповідачів за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір у розміріпо 756, 70 грн. з кожного окремо.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265 ЦПК України, ст. ст. 317, 322, 625 ЦК України, ст. 162 ЖК Української РСР, п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.06.2018 по 31.05.2021 у сумі 19 015,09 грн., інфляційні витрати в сумі 8 306, 81 грн. та 3% річних у сумі 1 633, 35 грн., а всього 28 955,25 грн. (двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 25 копійок) .

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у розмірі по 756, 70 грн. (сімсот п?ятдесят шість гривень 70 копійок) - з кожного окремо.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.04.2023

Найменування сторін:

Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, б. 11, , р/р НОМЕР_2 , ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4 .

Суддя В. В. Труханович