Справа № 523/4671/23
Провадження №2/523/2813/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00282 від 17 липня 1998 року - квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого та оформленого на Регіональній універсальній біржі «Олександр-Н», за яким вона набула у власність вказаний об`єкт нерухомості, право власності на придбану квартиру було зареєстровано 22 липня 1998 року в ОМБТІ та РОН.

В обґрунтування вимоги позивачка вказувала на те, що її батьки, які діяли від свого та від її імені як покупці та ОСОБА_2 як продавець, виконали всі істотні умови договору, покупці зареєстрували право власності на придбану квартиру, користувалися нею, сплачували комунальні платежі. Після смерті батьків позивачка звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, так як договір купівлі-продажу на вказану квартиру є недійсним, оскільки посвідчений біржою, тому не відповідає вимогам законодавства, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду.

22 березня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд відповідно до ст.279 ЦПК України.

Сторони у засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява позивачки про підтримання заявлених вимог та про слухання справи у її відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

В ході розгляду справи було встановлено, що 17 липня 1998 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 купили квартиру, яка складається із двох кімнат, житловою площею 26,6 кв.м., загальною площею 48,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . Договір зареєстрували на Регіональній універсальній біржі «Олександр-Н», реєстраційний № Н/98-00282, але нотаріально його не посвідчили.

На підставі даного договору за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 22 липня 1998 року було зареєстровано право власності на придбаний об`єкт нерухомості в ОМБТІ та РОН під №305 у реєстровій книзі 287пр. на сторінці 110.

З матеріалів справи вбачається, що сторони правочину досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу № Н98-00282 від 17 липня 1998 року квартири АДРЕСА_1 . Свої зобов`язання за правочином сторони виконали у повному обсязі, відповідачка звільнила квартиру, а ОСОБА_3 , ОСОБА_5 разом із своєю донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вселилися у квартиру, сплативши за це її вартість, сплачували за даною адресою спожиті комунальні послуги, тобто сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України.

24 грудня 2011 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_6 і отримала прізвище « ОСОБА_7 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_3 .

Після смерті батьків відкрилася спадщина, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 , проте оформити право на спадкове майна позивачка не може, так як договір купівлі-продажу квартири не відповідає чинному законодавству.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений 17 липня 1998 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі.

У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самому Законі України "Про товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст. 15 цього закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору.

Відповідно до ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах, (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.

Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню.

В силу ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено як біржову операцію між продавцем ОСОБА_2 , та покупцем ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 .

Реєстрація на Біржі нерухомості права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу № Н/98-00232 від 17 липня 1998 року, оформленого на Регіональній універсальній біржі «Олександр-Н», дійсним.

Відповідно до ч. 2.ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діє на теперішній час, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Здійснивши державну реєстрацію у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за реєстровим №305 права власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на спірне нерухоме майно, держава цим самим визнала право власності покупця на квартиру АДРЕСА_1 , як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.

Отже, на підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, протизаконних дій не містить, і була укладена на біржі відповідно до норм Закону України «Про товарні біржі», який діяв на той час, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-78, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00282 від 17 липня 1998 року, а саме двокімнатної квартири, житловою площею 26,6 кв.м., загальною площею 48,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , який зареєстрований 17 липня 1998 року Регіональною універсальною біржею «Олександр-Н», укладений між ОСОБА_2 , яка продала, та ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , які купили вказану квартиру.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення складено 17 квітня 2023 року.

Суддя