Справа № 444/1741/23
Провадження № 2/444/662/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з підстав зазначених у позові.

01.06.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Відповідач 06.06.2023 року подав відзив на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав зазначених у відзиві. Справу слухати у відсутності представника відповідача.

Представник позивача 19.06.2023 року подав на адресу суду відповідь на відзив відповідача. Просить суд позов задовільнити в повному обсязі, справу слухати у відсутності позивача та його представника. Окрім цього, надіслав 19.06.2023 року клопотання про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 18 000,00 грн.

Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії договору позики № 2557996 від 11.06.2019 року вбачається, що такий укладено між позивачем і ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо надання кредиту. Договір не містить ознак його нотаріального посвідчення.

З копії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 17 червня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 185970 (а.с. 12) вбачається, що таким пропонується звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за договором позики № 2557996 від 11.06.2019 року, укладеним ним із ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого на підставі договору Фактрингу № 1/31/10 від 31.10.2019 року за кредитними договорами стало Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», на загальну суму 22086,00 грн.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 66157681 (а.с. 10) вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна відкрив таке з приводу виконання виконавчого напису № 185970 від 17.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (в редакції, чинній з 10.12.2014 року зі змінами, внесеними на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями» для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З копії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 17 червня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 185970 (а.с. 12) вбачається, що такий вчинено на кредитному договорі, що раніше дозволялося відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконними та нечинними п.1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин».

01.11.2017 року Вищим адміністративним судом України вищезазначену постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 було залишено без змін.

Відтак, станом на день вчинення виконавчого напису Перелік діяв в редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Достатніх належних та допустимих доказів того, що між позивачем та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений нотаріально посвідчений кредитний договір суду не надано.

Відтак, приватний нотаріус на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису діяв на підставі пункту Переліку, який був незаконним та нечинним, законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису на зазначеному кредитному договорі в нотаріуса не було, а відтак оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Окрім цього, судом встановлено те, що позивач не визнає та не визнавав станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису розміру заборгованості, відтак заборгованість не могла вважатися безспірною.

За таких обставин позовну вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, потрібно задовольнити.

Щодо вимоги позивача про стягнення в його користь 18000,00 грн. витрат на правову допомогу, про що зазначено у клопотанні його представника від 19.06.2023 року, то суд приходить до наступного висновку.

З копії договору про надання правової допомоги від 18.05.2023 року № 106/23 вбачається, що позивач та адвокат Цімура Я.В. уклали договір про надання позивачу правової допомоги.

З копії акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 від 15.06.2023 року згідно договору від 18.05.2023 року № 106/23 вбачається, що позивач отримав послуги з правової допомоги в даній справі на суму 18000,00 грн.

В позовній заяві представником позивача був заявлений орієнтовний розмір судових витрат на правничу допомогу 20000,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 від 15.06.2023 року згідно договору від 18.05.2023 року № 106/23 позивачу адвокатом надано послуг з правової допомоги в даній справі на загальну суму 18000,00 грн., а саме: підписання договору з клієнтом, консультування та ознайомлення з документами 2000,00 грн., підготовка та подання позовної заяви в суд та сторонам по справі 6000,00 грн., підготовка та подання заяви про забезпечення позову в суд 2000,00 грн., підготовка та подання відповіді на відзив сторонам та до суду - 4000,00 грн.; складання акту, підготовка та подання клопотання про розподіл судових витрат 2000,00 грн., отримання копії судового рішення, підготовка та подання заяви про закінчення виконавчого провадження та заяви до приватного виконавця про стягнення судових витрат 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом встановлено, що розмір витрат на послугу з правової допомоги, що зазначена в акті приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 від 15.06.2023 року під пунктом 6 «отримання копії судового рішення, підготовка та подання заяви про закінчення виконавчого провадження та заяви до приватного виконавця про стягнення судових витрат», не є обгрунтованим та пропорційним до предмету спору, надання таких послуг не підтверджується документально (в самому акті не проставлено дати надання такої послуги), частково за своїм характером такі послуги відносяться на майбутнє.

Таким чином судом встановлено недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України.

За таких обставин розмір витрат на правничу допомогу потрібно зменшити на суму 2000,00 грн., відтак стягненню підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.

Такий розмір витрат позивача в даній справі на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

За таких обставин, враховуючи все викладене вище, заяву про стягнення судових витрат потрібно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 858,88 грн. 00 коп. судового збору за подання позову та 429,44 грн. - за подання заяви про забезпечення позову, що в сукупності становить 1288,32 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 7,9).

Так як суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а тому дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає.

Керуючись ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, ст. ст. 5, 13, 81, 82 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 17 червня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 185970, яким пропонується звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 2557996 від 11.06.2019 року, укладеним ним із ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на загальну суму 22086,00 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок № 30, ) в користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1288 грн. 32 коп.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок № 30, ) в користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 16000,00 грн. судових витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29.06.2023 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.