Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/649/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 квітня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фермерське господарство «Васильок» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області через свого представника Тернавську Н.О. з позовною заявою до Фермерське господарство «Васильок» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2023 року справа розподілена головуючому судді Войнарівському М.М.

Після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам ЦПК, та чи не має інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в справі.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Предметом позову у цій справі є розірвання договору оренди землі.

Таким чином, ця справа не є малозначною в силу закону, оскільки позовною вимогою є вимога немайнового характеру, а тому така справа могла лише бути визнана малозначною лише за постановлення ухвали суду про віднесення її до категорії малозначних.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 06.10.2021року у справі № 484/1399/19.

Під час відкриття провадження у справі не встановлено наявність підстав для віднесення справи до категорії малозначних.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. (п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 62 ЦПК України).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частинами першою, другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Починаючи з 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2. Відповідно до частини 3 статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 01 січня 2019 року.

У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, що не підлягають оскарженню.

Відтак відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво сторін у цій справі у суді відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України повинно здійснюватися виключно адвокатами.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Даний позов підписано ОСОБА_2 , зазначено, що вона є представником позивача, на підтвердження її повноважень до матеріалів справи додано копію довіреності.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відомості про адвоката Тернавську Н.О. відсутні.

Представництво у справі, яка не є малозначною в силу вимог процесуального закону, має здійснюватися виключно адвокатом.

Таким чином, зміст доданої до позову довіреності та відсутність відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України свідчать про те, що особа, яку уповноважено представляти інтереси довірителя, не є адвокатом та не має право представляти інтереси позивача .

Наведені доводи свідчать про те, що із позовом до суду звернулася особа, яка не має такого процесуального права в силу положень Конституції України та процесуального закону. Такі положення не позбавляють сторону права звернутися до суду у порядку та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Пунктом 1 ч.4 ст.185 ЦПК України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таке повернення зумовлене недотриманням позивачем положень у частині вимог до оформлення позовної заяви та не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Відтак, позовну заяву необхідно повернути позивачу та роз`яснити, що відповідно до частини 7 статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фермерське господарство «Васильок» про розірвання договору оренди земельної ділянки - повернути позивачу.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський