Справа №627/493/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2023 р. смт. Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

у с т а н о в и л а :

У червні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25 червня 2019 року (справа № 619/1877/19), а саме: стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача ( ст. 27 ЦПК України) , альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України), та виключна підсудність ( ст.30 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно інформації, наданої 07.07.2023 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області, станом на 06.07.2023 місце проживання позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване з 12.08.2004 за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно адміністративно-територіального розподілу, до території Богодухівського району Харківської області не відноситься.

Звертаючись до Краснокутського районного суду Харківської області , позивачка додає до заяви довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.09.2022 , згідно якої вона є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає у смт Краснокутськ .

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Проте, 09.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що надана позивачкою ОСОБА_1 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує її зареєстроване місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік.

За таких обставин, розгляд цієї справи належить до підсудності Дергачівського районного суду Харківської області, за місцем реєстрації позивача.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1. ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Отже, за результатами отриманої судом інформації, встановлено, що дана справа територіально не підсудна Краснокутському районному суду Харківської області та підлягає направленню за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.28, 31, 187 ,258-260, 353-354 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - направити за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області, розташованого за адресою: вул.1-го Травня,63, м.Дергачі, Харківська область, 62303.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення судового рішення або в порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя Л. В. Вовк