ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

20 квітня 2023 року

м. Харків

справа № 646/1457/20

провадження № 22-ц/818/4/23

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2022 року ухвалене у складі судді Теслікової І.І.,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом про розірвання спадкового договору в якому просив розірвати спадковий договір від 21 травня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Волохіною О.В., зареєстрований в реєстрі №4-674.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.01.2007 знаходиться у його власності. 21.05.2007 між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Волохіною О.В., зареєстрований в реєстрі №4-674. Крім того, державний нотаріусом П`яної Харківської державної нотаріальної контори Волохіною О.В. накладено заборону на відчуження зазначеного у договорі майна квартири АДРЕСА_1 , про що зареєстровано в реєстрі №4-675. Пунктом 1 вищевказаного спадкового договору передбачено, що за цим договором відповідач зобов`язується виконувати розпорядження позивача та ОСОБА_3 , що встановлені цим договором, і в разі їх смерті набуває право власності на майно позивача та ОСОБА_3 , яке є предметом цього договору. У п.2 договору зазначено, що квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі довідки ЖБК Затишок від 25.10.1993 за №84, зареєстрованої на підставі Реєстраційного посвідчення Харківського міського бюро технічної інвентаризації від 30.11.1993 від №56307. Спірним спадковим договором передбачені певні обов`язки відповідача ОСОБА_2 перед позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зокрема пунктом 7 передбачено, що відповідач зобов`язується виконувати будь-які особисті немайнові та майнові розпорядження позивача та ОСОБА_3 . Крім того, відповідно до п.12 спадкового договору від 21.05.2007 ОСОБА_2 зобов`язується у разі смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поховати їх. Однак у зв`язку з проживанням відповідача ОСОБА_2 за межами України, а саме в м.Москва Російської Федерації, він не виконував та не виконує особисті немайнові та майнові розпорядження позивача та ОСОБА_3 , крім того після смерті ОСОБА_3 не мав можливості здійснити поховання. ОСОБА_2 не заперечує дані обставини, та також бажає розірвати спадковий договір. Згідно п.9 спадкового договору, спадковий договір може бути розірваний судом на вимогу відчужувачів у разі невиконання набувачем їх розпоряджень. Згідно п.10 спадкового договору, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувачів.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.02.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано спадковий договір, укладений 21 травня 2007 року в частині прав і обов`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Волохіною О.В., зареєстрований в реєстрі №4-674. В інший частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 належним чином не виконує свої зобов`язання за спадковим договором, а саме, покладені на нього зобов`язання щодо матеріальних та не матеріальних розпоряджень позивача. Крім того, відповідач ОСОБА_2 у нотаріально посвідченої заяві визнав позов про розірвання спадкового договору. Суд також зазначив, що з огляду на те, що права ОСОБА_3 за цим договором мають особистий характер, які припинилися внаслідок її смерті відповідно до правил ст. 1218 ЦК України, позивач-вдівець померлої ОСОБА_3 , який є її спадкоємцем та співвласником, не мав права ставити питання про повне розірвання спадкового договору, яка стосується частки його померлої дружини у вказаній квартирі. Відповідно до ч. 2 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Тому, у суду відсутні правові підстави для розірвання спадкового договору в частині, яка припинилася внаслідок смерті другого з подружжя, ОСОБА_3 .

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив рішення в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач (набувач по спадковому договору) ОСОБА_2 визнав обставини справи, визнав невиконання умов спадкового Договору та також просив суд розірвати спірний спадковий договір, про що в матеріалах справи міститься нотаріальна заява ОСОБА_2 № 77АГ4200141 зареєстрована в реєстрі за 77/826-н/77-2020-3-1226.

Апелянт зазначив, що відповідно до п. 12 спадкового договору від 21.05.2007 Набувач зобов`язується у разі смерті ОСОБА_4 поховати їх. Однак, у зв`язку з проживанням Набувача ОСОБА_2 за межами України, а саме в м. Москва Російської Федерації, він не виконував та не виконує особисті немайнові та майнові розпорядження Відчужувачів, крім того після смерті ОСОБА_3 не мав можливості здійснити поховання.

Скаржник також зазначив, що суд не врахував висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 237/4652/17: в якому зазначено, що договір може бути розірвано судом як до смерті, так і після смерті відчужувана. Для цього має бути встановлена неможливість виконання ним розпоряджень відчужувана.

Перевіривши матеріали справи під час нового розгляду справи, колегія суддів вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у справі, виходячи з такого.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судвід 25 січня 2023 року справу № 591/1419/20(провадження № 61-18031 сво 21) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Хоменко В. В., про розірвання та визнання таким, що не підлягає виконанню, спадкового договору, скасування державної реєстрації заборони на відчуження квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_6 , підписану представником ОСОБА_7 на постанову Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Колегія суддів вважала, що наявні підстави для передачі цієї справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для відступлення від висновку щодо застосування статті 1308 ЦК України у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня2018 року у справі № 640/5594/17-ц (провадження № 61-17015св18), Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2022 року у справі № 173/3057/19 (провадження № 61-2531св21), а також необхідністю зробити наступний висновок: «інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимогу про розірвання спадкового договору; у випадку, якщо витрати пов`язані із неналежним виконанням обов`язків набувачем понесли інші особи, зокрема, спадкоємці (наприклад, поховання відчужувача та інше), то у спадкоємців виникає право вимагати стягнення понесених витрат від набувача у порядку, визначеному главою 83 ЦК України («набуття, збереження майна без достатньої правової підстави»)».

Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року справу № 591/1419/20(провадження № 61-18031 сво 21) прийнято та призначено до розгляду.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 646/1457/20.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку (пункт 14 частини першої статті 253 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі

Керуючись ст. ст. 252, 253, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Зупинити апеляційне провадження у справі № 646/1457/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2022 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 591/1419/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20 квітня 2023 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П. Пилипчук