СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/240/23
ун. № 759/9143/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді: Шум Л.М.,

за участі секретаря: Сахнюк Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Веставтобуд", третя особа: ОСОБА_2 про визнання правочину фіктивним в частині та визнання права власності на автомобіль, суд-

в с т а н о в и в:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Веставтобуд", третя особа: ОСОБА_2 про визнання правочину фіктивним в частині та визнання права власності на автомобіль.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2020 р. відкрито провадження по зазначеній вище справі в порядку спрощенного провадження.

Проте, 01.02.2021 року надійшло клопотання від позивача ОСОБА_1 про призначення справи в загальному порядку з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 07.10.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового засідання.

13.03.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Капустін В.В. подав заяву про відмову від позову в частині позовних вимог, обгрунтовуючи її тим, що ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до приватного підприємства «Веставтобуд». третя особа: ОСОБА_2 , яким просив:

1.Визнати фіктивним контракт № 02-19 від 11.03.2019 року, укладений між Великобританською фірмою «West Trade Group LTD» та ПП «Веставтобуд» в частині автомобіля Мегсеdes Веnz Sprinter 513, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

2. Визнати право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ^1. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на автомобіль Мегсеdes Веnz Sprinter 513, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

Проте, рішенням Турківського районного суду Львівської області від 09.11.2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 29.08.2022 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «Веставтобуд», ОСОБА_3 третя особа Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області про визнання права власності на автомобіль та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В зв"язку з зазначеним вище просить суд закрити провадження в частині позовних вимог щодо визнання права власності ОСОБА_1 на автомобіль Мегсеdes Веnz Sprinter 513, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

В судове засідання сторони не з"явилися належним чином судом повідомленіпро час та місце слухання справи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву про відмову від позову в частині права власності ОСОБА_1 на автомобіль Мегсеdes Веnz Sprinter 513, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , приходить до висновку про прийняття відмови від позову в цій частині та закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Нормативне визначення принципу диспозитивності надає сторонам право вільно розпоряджатися предметом спору і процесу, зокрема, позивач має право відмовитися від позову. Це право закріплено в ч. 2 ст. 49, ч. 1 ст. 206 ЦПК України і може бути реалізовано на будь-якій стадії судового процесу.

Відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу.

Причини відмови від позову, з урахуванням принципу диспозитивності, не повинні оцінюватися судом.

Відповідно до частини 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Виходячи з вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, враховуючи що відмова від позову є правом позивача, у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову в частині вимог, а тому зазначене клопотання слід задовольнити, а провадження в цій частині у справі закрити.

Керуючись ст. 49, 206, 255, 256 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представник позивача ОСОБА_1 - адвоката Капустін В.В. про відмову від позову в частині позовних вимог щодо визнання права власності ОСОБА_1 на автомобіль Мегсеdes Веnz Sprinter 513, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

Прийняти відмову від позову в частині визнання права власності ОСОБА_1 на автомобіль Мегсеdes Веnz Sprinter 513, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Веставтобуд", третя особа: ОСОБА_2 про визнання правочину фіктивним в частині та визнання права власності на автомобіль та в цій частині провадження по справі закрити.

В іншій частині позовних вимог продовжити судовий розгляд.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя: Л.М. Шум