Ухвала

20 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 759/3092/22

провадження № 61-5098ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року провадження у цій справі закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Ухвала мотивована тим, що у справі № 759/13645/16-ц набрала законної сили ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року про закриття провадження у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 від позову, постановлена у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погодившись з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. УхвалуСвятошинського районного суду

м. Києва від 18 серпня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня

2022 року, апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції передчасно вирішив питання про закриття провадження у справі, оскільки не перевірив та не встановив у якій частині позовних вимог ОСОБА_2 було закрито провадження у цивільній справі № 759/13645/16-ц, а у якій частині позовних вимог розгляд справи було продовжено.

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постановуКиївського апеляційного суду

від23 лютого 2023 року (повний текст якої складено 14 березня2023 року)

та залишити в силі ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від

18 серпня 2022 року, посилаючись на порушенняапеляційним судом норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення про скасування ухвали суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановленні з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- Дванадцята київська державна нотаріальна контора м. Києва, про зменшення обов`язкової частки у спадкуванні. У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом (цивільна справа № 759/13645/16-ц).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року провадження у цивільній справі № 759/13645/16-ц у частині зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом закрито; продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Дванадцята київська державна нотаріальна контора м. Києва, про зменшення обов`язкової частки у спадкуванні.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишено без розгляду (цивільна справа № 759/13645/16-ц). При цьому, роз`яснено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційний суд встановив, що розгляд цивільної справи № 759/13645/16-ц не був закінчений і судом продовжувався судовий процес за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. 20 січня 2020 року зустрічний позов залишено без розгляду.

Скориставшись своїм правом на повторне звернення, у лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування (цивільна справа № 759/3092/22).

Встановивши, що ОСОБА_2 після залишення його зустрічної позовної заяви без розгляду у цивільній справі № 759/13645/16-ц, повторно звернувся до суду з позовом, суд апеляційної інстанції дійшов загалом обґрунтованого висновку, що підстави для застосування положень пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Правильність застосування судом апеляційної інстанції положень пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України не викликає розумних сумнівів.

Посилання в касаційній скарзі на неповне встановлення фактичних обставин справи зводиться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги ОСОБА_1 та змісту постанови суду апеляційної інстанції, якою розгляд справи не завершено, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга на постанову Київськогоапеляційного суду від 23 лютого 2023 року, якою скасовано ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року про закриття провадження у справі та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київськогоапеляційного суду від 23 лютого

2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович