Провадження № 2/761/2839/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання дитини разом з батьком і перебування дитини на його утриманні, припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання дитини разом з батьком і перебування дитини на його утриманні, припинення стягнення аліментів, у якому просить: - встановити факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його утриманні та проживання з ним однією сім`єю з 26.02.2022 року; - припинити з 26.02.2022 р. стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2013 р. в справі № 2610/23392/2012 та постанови Київського апеляційного суду від 11.03.2020 р. в справі № 761/39512/18.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачкою мають спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.02.2022 р. разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вибули з України та переїхали проживати у Федеративну Республіку Німеччина, де досі спільно проживають, за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що з 26.02.2022 р. син перебуває на його повному утриманні та з 01.04.2022 р. навчається у приватній школі в місті Берлін, вартість навчання в якій сплачується ним. Враховуючи зміну обставин, за яких неповнолітній син сторін з 26.02.2022 р. проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, позивач просить суд встановити зазначений факт та припинити стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2013 р. в справі № 2610/23392/2012 та постанови Київського апеляційного суду від 11.03.2020 р. в справі № 761/39512/18.

Ухвалою від 18.08.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 01.03.2023 р. задоволено клопотання відповідача про заслуховування думки дитини в судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 01.03.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ним заявах по суті справи.

Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих нею заявах по суті справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що з 16.12.1995 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 23.11.2010 р.

Від шлюбу сторони мають дітей, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2013 р. в справі № 2610/23392/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, даний позов задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2012 р. і до досягнення повноліття дітей.

Постановою Київського апеляційного суду від 11.03.2020 р. в справі № 761/39512/18, скасовано рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 26.11.2019 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, вказаний позов задоволено, а саме змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2013 р. зі стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, та встановлено, що до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 20270,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 12.02.2019 р. в справі № 761/27566/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з ним, та встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_2 від народження.

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечувалось, 26.02.2022 р. позивач разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхали у Федеративну Республіку Німеччина, де спільно проживають, за адресою: АДРЕСА_1 , по даний час.

Згідно з довідкою від 14.07.2022 р., з 01.07.2022 р. підтверджується заселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справ вбачається та не заперечувалось сторонами, що з 01.04.2022 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у приватній школі «Berlin Brandenburg International School» у місті Берлін.

Вартість підтверджених позивачем витрат на навчання сина у приватній школі станом на 28.09.2022 р. становила 11940,00 Євро.

Отже, з письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.02.2022 року по даний час, проживає разом з позивачем у Федеративній Республіці Німеччина та перебуває на його повному утриманні.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) у межах виконавчого провадження № 41489415 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2013 р. в справі № 2610/23392/2012 та постанови Київського апеляційного суду від 11.03.2020 р. в справі № 761/39512/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.02.2022 р. нараховується заборгованість по сплаті аліментів, що станом на грудень 2022 року перевищує 222970,00 грн.

При цьому, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що з 26.02.2022 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні.

Враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на корить того з батьків, з ким проживає дитина, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, суд вважає, що оцінці при вирішенні цього спору підлягає наявність правових підстав для стягнення з 26.02.2022 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи встановлену судом обставину проживання дитини із цієї дати і до теперішнього часу, разом з батьком та перебування дитини на його утриманні.

При цьому, суд зазначає, що існування судового рішення, за яким з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини, повинно оцінюватись з врахуванням обставин, які змінились після його ухвалення, існування такого рішення не може бути безумовною підставою для стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання дитини, яка з 26.02.2022 р. вже з матір`ю не проживає, а проживає разом з батьком та утримується ним, оскільки керівним принципом у цьому випадку є дотримання найкращих інтересів дитини.

Отже, стягнення з 26.02.2022 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням ст. 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Оскільки судом встановлено, що спільна дитина сторін проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утримання з 26.02.2022 р., тому суд вважає, що наявні підстави для припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 саме з цієї дати.

Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини 2 статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів.

Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Подібні висновки щодо застосування норм матеріального права викладені у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 р. в справі № 596/826/21-ц.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що з 26.02.2022 р. неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні, вказана обставина стороною відповідача під час розгляду справи не заперечувалась, при цьому в межах виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжується нарахування заборгованості по сплаті аліментів, що суперечить їх цільовому призначенню, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне встановити факт перебування неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні свого батька ОСОБА_1 , та проживання з ним однією сім`єю у період з 26.02.2022 р. по дату ухвалення даного рішення суду, тобто по 19.05.2023 р., а також припинити з 26.02.2022 р. на час перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні свого батька ОСОБА_1 та проживання разом з ним, стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києві від 04.03.2013 р. у справі № 2610/23392/2012 та постанови Київського апеляційного суду від 11.03.2020 р. у справі № 761/39512/18.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання дитини разом з батьком і перебування дитини на його утриманні, припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Встановити факт перебування неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні свого батька ОСОБА_1 , та проживання з ним однією сім`єю у період з 26.02.2022 р. по дату ухвалення даного рішення суду, тобто по 19.05.2023 р.

Стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києві від 04.03.2013 р. у справі № 2610/23392/2012 та постанови Київського апеляційного суду від 11.03.2020 р. у справі № 761/39512/18, припинити з 26.02.2022 р. на час перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні свого батька ОСОБА_1 та проживання разом з ним.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: