ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5006/23 Справа № 202/1777/21 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якої просив: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 : несплачену частку страхового відшкодування в розмірі 4 780 грн. 39 коп., штрафні санкції на суму заборгованості в розмірі 130 000 грн. 00 коп. за період з 28 липня 2020 року по 04 лютого 2021 року включно: пеню в розмірі 8 206 гри 02 коп., 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 2 051 грн. 50 коп., індекс інфляції в порядку ст. 625 ЦК України, в розмірі 6 500 грн. 00 коп.; штрафні санкції на суму заборгованості в розмірі 4 780 грн. 39 коп. за період з 05 лютого 2021 року по 19 березня 2021 року включно: пеню в розмірі 69 грн. 53 коп., 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 16 грн. 89 коп., індекс інфляції в порядку ст. 625 ЦК України, в розмірі 47 грн. 80 коп., а всього стягнути 21 672 грн. 13 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : матеріальні збитки в розмірі 100 417 грн. 28 коп., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп. та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, пропорційно до задоволених вимог. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що 15 квітня 2020 року, приблизно о 08 год. 19 хв. в м. Дніпрі, на регульованому світлофором перехресті вул. Калинова та пр. Слобожанський сталася дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок), за участю транспортних засобів: Тойота д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що на момент ДТП забезпечений полісом ОСЦПВ № 170450475, виданий ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" та «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Позивач на момент ДТП володів автомобілем «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 на підставі Довіреності від 08 вересня 2010 року реєстраційний номер № 587, на сьогодні Позивач діє на підставі Довіреності від 12 січня 2021 року реєстраційний номер № 18. Обидві довіреності видані ОСОБА_3 , як власником транспортного засобу «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 . Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , про це свідчить постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року у справі №202/3202/20, яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року залишена без змін. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 . Особою, відповідальною за настання ДТП, в результаті якої було ушкоджено транспортний засіб «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , є Відповідач 2 - ОСОБА_2 . В свою чергу на Відповідача-1 - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», згідно чинного законодавства України, покладено обов`язок щодо виплати Позивачу страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності, передбаченого відповідним полісом ОСЦПВ № 170450475. Ліміт відповідальності страхової компанії за полісом ОСЦПВ № 170450475 за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 гри 00 коп., а розмір франшизи становить 0 грн.. З метою компенсації спричинених збитків позивачем 28 квітня 2020 року було надано Страховику: Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 27 квітня 2020 року, Заяву про виплату страхового відшкодування від 27 квітня 2020 року та копії документів, що передбачені Законом. Згідно Висновку експерта автотоварознавця Дроздова Юрія Володимировича № 0505/20/20, який було надано Страховику: вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 278 576 гри 28 коп., що дорівнює його ринковій вартості; ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіль БМВ д.н.з. НОМЕР_2 , в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 48 159 грн 00 коп. Також, згідно Квитанції про сплату наданих експертних послуг, Позивачем було сплачено 3 500 грн 00 коп. Всупереч вимогам Закону, Відповідач-1- ПрАТ "СК "ПЗУ Україна", по закінченню 90-денного терміну, визначеного п. 36.2 ст. 36 Закону, який сплив 27 липня 2020 року, не узгодив розмір страхового відшкодування, не направив письмове повідомлення про прийняте рішення та не виплатив страхове відшкодування Позивачу на наявні у Страховика реквізити. Також, будь-який письмових запитів, щодо надання Відповідачу-1 додаткових документів чи інформації відносно даного страхового випадку, на адресу Позивача не надходило. Різниця між вартістю транспортного засобу «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , до та після дорожньо-транспортної пригоди, що складає 230 417 грн 28 коп. значно перевищує ліміт відповідальності Страховика, який становить 130 000 грн 00 коп.. Відповідач-1 мав здійснити Позивачу виплату суми страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн 00 коп. до 27 липня 2020 року включно (протягом 90 календарних днів, починаючи з 29 квітня 2020 року по 27 липня 2020року включно). 05 лютого 2021 року Позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 125 219 гри 61 коп. Ознайомившись із документами, на підставі яких Відповідач-1 здійснив розрахунок сплаченого страхового відшкодування, Позивач не може з ним погодитись, та вважає, що страхове відшкодування було виплачено не в повному розмірі та не доплачено в межах ліміту відповідальності, 4 780 гри. 39 коп. Оскільки Відповідач-1 - ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" не виконав належним чином свої зобов`язання, в тому числі і внаслідок своєї бездіяльності, прострочивши виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити Позивачу: на суму заборгованості в розмірі 130 000 гри 00 коп. за період з 28 липня 2020 року по 04 лютого 2021 року включно: пеню в розмірі 8 206 грн 02 коп.; 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 2 051 грн .50 коп.; індекс інфляції в порядку ст. 625 ЦК України, в розмірі 6 500 грн 00 коп. Всього: 8 206 грн 02 коп. + 2 051 грн 50 коп. + 6 500 грн 00 коп. = 16 757гри 52 коп. На суму заборгованості в розмірі 4 780 грн. 39 коп. за період з 05 лютого 2021 року по 19 березня 2021 року включно: пеню в розмірі 69 грн 53 коп.; 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 16 грн 89 коп.; індекс інфляції в порядку ст. 625 ЦК України, в розмірі 47 грн 80 коп. Всього: 69 грн 53 коп. +16 гри 89 коп. +47 грн 80 коп. = 134 грн 22 коп. Загальна сума: 16 757 грн 52 коп. + 134 грн 22 коп. = 16 891 грн 74 коп. Загальна сума, шо підлягає стягненню з Відповідача-1 - ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" на користь Позивача (недоплачена сума страхового відшкодування та штрафні санкції) складає: 21 717 грн 13 коп. (4 780 грн. 39 коп. + 16 936 грн 74 коп. =21 717 грн 13 коп.) У зв`язку із настанням ДТП, в якій визнано винною Відповідача-2 - ОСОБА_2 , що підтверджується Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року по справі № 202/3202/20, Позивачу завданий матеріальний збиток. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіль «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 278 576 грн 28 коп., ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіль «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 48 159 грн 00 коп. Страховик в свою чергу має сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн 00 коп. Отже, Відповідач-2 ОСОБА_2 , на підставі ст.ст. 11, 22, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, зобов`язана компенсувати Позивачу матеріальну шкоду, яка складається з різниці між розміром матеріального збитку (278 576 гри 28 коп.) і страховою виплатою (130 000 грн 00 коп.) та ринковою вартістю автомобіля «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП (48 159 грн 00 коп.), що становить 100 417 грн 28 коп. Неправомірними діями відповідача 2 - ОСОБА_2 позивачу спричинено моральну шкоду так Відповідач-2 змусила переживати Позивача та його маму, яка знаходилася у салоні автомобіля, найжахливіший момент у житті. Позивач в момент ДТП вважав що він та його мама не залишаться живими. Позивач пережив найтяжчі та найстрашніші хвилини свого життя. Також у результаті даної ДТП, було ушкоджено майно - автомобіль, яким на законних підставах володів Позивач. У зв`язку з цим Позивач пережив ряд незручностей, в тому числі і втрату засобу для пересування. Позивач отримав ряд проблем, в тому числі і вирішення питання щодо виплати йому страхового відшкодування, яке до сьогодні у повному обсязі не вирішено. У даному випадку моральні страждання Позивача є наслідком пережитого жаху в момент ДТП та ушкодження транспортного засобу, яким володів Позивач. Позивач втратив спокій і звичний спосіб життя. Тривалий час позивач відчував психологічне напруження, мав поганий сон, а відчував негативні емоції. Окрім того, зухвала і зверхня поведінка відповідача відносно Позивача також заслуговує на окрему увагу. Відповідач 2 - ОСОБА_2 ані вибачилася перед Позивачем, ані визнала свою провину перед Позивачем, ані визнала, що спричинила Позивачу суттєві незручності в житті, натомість відповідач неприязно, зневажливо та навіть в агресивному тоні зверталася до Позивача у період розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розмір спричиненої Відповідачем 2- ОСОБА_2 моральної шкоди внаслідок скоєння ДТП Позивач оцінює в 50000 грн. 00 коп. 11.10.2021 року позивачем подано уточнену позовну заяву про зменшення позовних вимог, а саме суми, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 оскільки автомобіль реалізовано за 60000 грн. та зменшив розмір спричиненої моральної шкоди до 30000 грн. Просив суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 несплачену частку страхового відшкодування в розмірі 4780 грн.39 коп.; штрафні санкції на суму заборгованості в розмірі 130 000 грн.00 коп. за період з 28 липня 2020 року по 04 лютого 2021 року включно, а саме: пеню в розмірі 8206 грн. 02 коп.; 3% річних в розмірі 2051 грн. 50 коп.; індекс інфляції в розмірі 6500 грн. 00 коп.; штрафні санкції на суму заборгованості в розмірі 4780 грн. 39 коп., за період з 05 лютого 2021 року по 19 березня 2021 року включно, а саме: пеню в розмірі 69 грн. 53 коп.; 3% річних в розмірі 16 грн.89 коп.; індекс інфляції в розмірі 47 грн. 80 коп., а всього стягнути 21672 грн.13 коп.; стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 88576 грн. 28 коп.; моральну шкоду в розмірі 30000 грн. 00 коп., а всього стягнути 118576 грн. 28 коп.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі пропорційно до задоволених вимог.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволені.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 несплачену частку страхового відшкодування в розмірі 4780 грн.39 коп.; штрафні санкції на суму заборгованості в розмірі 130000 грн.00 коп. за період з 28 липня 2020 року по 04 лютого 2021 року включно, а саме: пеню в розмірі 8206 грн. 02 коп.; 3% річних в розмірі 2051 грн. 50 коп.; індекс інфляції в розмірі 6500 грн. 00 коп.; штрафні санкції на суму заборгованості в розмірі 4780 грн. 39 коп., за період з 05 лютого 2021 року по 19 березня 2021 року включно, а саме: пеню в розмірі 69 грн. 53 коп.; 3% річних в розмірі 16 грн.89 коп.; індекс інфляції в розмірі 47 грн. 80 коп., а всього стягнути 21 672 грн.13 коп.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 88 576 грн. 28 коп. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. 00 коп., а всього стягнути 118 576 грн. 28 коп. також вирішено питання щодо судових витрат (том 3 а.с.22-37).

Не погодившись із вказаним рішенням суду в частині стягнення з нього грошових коштів, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, фактично просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог відносно неї та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні з неї на користь позивача грошових коштів (том 3 а.с.41-45).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт фактично в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог щодо неї, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 квітня 2020 року приблизно 08 год. 19 хв. у м. Дніпрі, на регульованому світлофором перехресті вул. Калинова та пр. Слобожанський, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Тойота д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка є власником автомобіля та автомобіля «ВМW» 523І, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_3 (том 1 а.с. 18 зв.).

Відповідно до Довіреності від 08 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Руденко В.А., зареєстрованого в реєстрі за №587, ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 вчиняти від її імені дії щодо належного їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого Дніпропетровським МРЕВ-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 07.12.2005 року, автомобіля марки «ВМW» 523І, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Довіреність видана строком на тридцять років і дійсна до восьмого вересня 2040 року (том 1 а.с. 16 зв.).

Згідно з довіреністю від 12 січня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нугаєвою О.М., зареєстрованої реєстрі за №18 ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 бути уповноваженим представником в усіх установах, організаціях та підприємствах, незалежно від їх підпорядкування та галузевої належності, при вирішенні будь-яких питань, що її стосуватимуться відносно компенсації спричинених матеріальних збитків, в тому числі отримання страхового відшкодування та усіх штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування (3% річних за користування чужими грошовими коштами, інфляційні збитки, пеню) в тому числі право на отримання втрати товарної вартості колісного транспортного засобу тощо, пов`язаних із настанням дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 15 квітня 2020 року на перехресті вул. Калиновій та пр. Слобожанського у м. Дніпрі. З правом одержання грошей та з правом одержання страхового відшкодування та/або регламентної виплати та усіх штрафних санкцій (том 1 а.с.17).

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року справа №202/3202/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави (том 1 а.с. 20-21).

Постановою Дніпровського апеляційною суду від 11 серпня 2020 року постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишено без змін (том 1 а.с. 22-24).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «TOYOTA», державний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів ЕР. 170450475, поліс діє з 11.04.2020 по 10.04.2021, страховик ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Згідно полісу ЕР. 170450475 ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за шкоду, заподіяну майну (на користь потерпілого ) становить 130 000,00 грн., франшиза 0 грн.

28 квітня 2020 року ОСОБА_1 подано Страховику ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 27 квітня 2020 року, та Заяву про виплату страхового відшкодування від 27 квітня 2020 року та копії документів (том 1 а.с. 25-26).

Згідно Висновку експерта № 0505/20/20 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ» складеного 21.05.2020 року, автотоварознавем ОСОБА_4 , атестований судовий експерт (реєстр МЮ України -http:rase.minijust. gov. ua/. Стаж експертної роботи з 1998 року), на замовлення ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 278 576 гри 28 коп., що дорівнює його ринковій вартості; ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіль «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 48 159 грн 00 коп. Вартість відновлювального ремонту складає 651 484,93 грн. Вартість відновлювального ремонту більше ринкової вартості. Матеріальний збиток заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля 278 576,28 грн., оскільки відновлювати це КТЗ економічно недоцільно. (том 1,а.с.27-53). Згідно з Квитанцією про сплату наданих експертних послуг, ОСОБА_1 було сплачено 3 500 грн 00 коп.

Відповідно до Висновку №1080Е SOS_200428- 197789 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля ВМW 523І реєстраційний номер НОМЕР_2 складеного 30 вересня 2020 року оцінювачем ОСОБА_5 (свідоцтво оцінювача МФ №122 від 12.10.2019 року), яка має повну вищу освіту, стаж роботи за спеціальністю з 2018 року, проведеного на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВМW 523І реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті пошкодження при ДТП, виходячи з наданих замовником вихідних даних складає 250295,70 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 411760,29 грн. Дослідження виконувалося без огляду автомобіля, в якості вихідних даних використовувалися надані замовником матеріали ( т.1, а.с.а.с. 239-250).

Відповідно до Висновку №1131Е_SOS_-04 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «БМW», д.н.з НОМЕР_6 , складеного оцінювачем ОСОБА_6 (свідоцтво оцінювача МФ №193 від 21.12.2019 року, яка має повну вищу освіту, стаж роботи за спеціальністю з 2018 року) вартість транспортного засобу «БМW», д.н.з НОМЕР_6 після ДТП становить 125076,09 грн. Оцінка виконувалася без огляду досліджуваного автомобіля, в якості вихідних даних використовувалися надані замовником матеріали (том 1 а.с. 80-90).

04.02.2021 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» прийнято рішення про сплату страхового відшкодування та 05.02.2021 року платіжним дорученням №51196 здійснено перерахунок на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 125 076,09 грн. (том 2 а.с.5).

Згідно з листом Регіонального сервісного центру ГСМ МВС в Дніпропетровській області від 23.09.2021 року за №31/4-213аз на запит Адвоката Негробова О. повідомлено, що 15 травня 2020 року автомобіль «ВМW» 523I, перереєстровано на іншу фізичну особу на підставі договору купівлі-продажу ТЗ укладеного у СГ №7162/20/014091 від 15 травня 2020 року. Згідно ЄДР ТЗ, вартість реалізованого автомобіля склала - 60000 грн ( том 2 а.с.61).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заподіяна матеріальна шкода позивачу на даний час в повному обсязі не відшкодована, а тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню залишковий розмір невідшкодованої майнової шкоди у розмірі 88 576,28 грн. та заподіяна моральна шкода у розмірі 30 000,00 грн.

Рішення суду в частині стягнення коштів зі страхової компанії не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Що стосується стягнення коштів з апелянта, то колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами та доповненнями, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За правилами п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01.07.2004 року, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Пункт 30.2, ст.30 вищевказаного Закону зазначає, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КупАП, відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2020 року (справа 202/3202/20), яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.08.2020 року - залишена без змін.

Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу -автомобіль «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 278 576 грн 28 коп.; ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіль «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 48 159 грн 00 коп. Страховик в свою чергу має сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн 00 коп. 15 травня 2020 року автомобіль «ВМW» д.н.з. НОМЕР_7 було продано на підставі договору купівлі-продажу ТЗ укладеного у СГ №716/20/014091 від 15 травня 2020 року за 60000 грн.

Страхова компанія відшкодувала позивачу частину спричиненої майнової шкоди у розмірі 125 219,02 грн.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 як винуватця у ДТП, залишковий розмір невідшкодованої майнової шкоди в розмірі 88 576,28 грн., яка підтверджена належними доказами.

Також, колегія суддів погоджується із сумою стягнутої моральної шкоди, оскільки визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд 1нстанції виходив із роз`яснень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», та врахувавши характер, та обсяг страждань, які зазнав позивач, характер понесених ним втрат, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, прийшов до висновку, сума 30 000 грн. є достатньою задля компенсування моральних стражданнь позивача.

Доводи апеляційної скарги, що збитки розраховані із порушенням вимог чинного законодавства, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки на підтвердження своїх доводів того, що такий розмір збитків є завищеним, чи не вірно обрахованим, будь-яких достатніх та належних доказів не представив.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої заперечення та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду в оскарженій частині - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: