ПОСТАНОВА
Іменем України

12 квітня 2023 року м. Кропивницький

справа № 941/1381/21

провадження № 22-ц/4809/587/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2022 року в складі головуючого судді Шаєнко Ю. В.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
29.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив розірвати шлюб між ними, зареєстрований 18 квітня 2012 року Петрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №11.

В обґрунтування позову вказував, що з 18 квітня 2012 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Протягом останніх місяців сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому шлюб необхідно розірвати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2022 року позов задоволено.

Шлюб, зареєстрований Петрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №11, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, щосторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, на примирення позивач не згоден, вважає збереження сім`ї та подальше спільне життя неможливим, за таких обставин суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якої діє предлставник адвокат Журавльов В. Ю., просить скасувати Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2022 року, закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_1 .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що підставою для скасування вказаного судового рішення є істотне порушення норм процесуального права, зокрема її неналежне повідомлення.

Відповідач посилається на те, що вона проти розірвання шлюбу, судом порушено її право на участь у розгляді справи, не повідомлено про розгляд справи, справу розглянуто за відсутності сторін, не вжито заходів до примирення подружжя, не зупинено провадження у справі на час перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі ЗСУ.

Вказує, що з 17 травня 2021 року по теперішній час ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . Доказом того є довідка № 86 від 14.02.2023.

Позивач, достовірно знаючи те, що його дружина перебуває на службі у складі Збройних Сил України, бере участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, не повідомив про це суд, приховав достовірні дані засобів зв`язку та зазначив в позовній заяві невірний номер телефону.

Відповідач 30 серпня 2022 року від сестри дізналася що, її чоловік ОСОБА_1 раптово помер. Вона відразу почала просити командування надати відпустку, однак було їй відмовлено, відпустили на добу без оформлення відпустки.

01 вересня 2022 року під час поховання чоловіка вона дізналась про те, що він нібито звертався до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Після поховання, того ж дня з`явилася до суду і з`ясувалось, що дійсно 14 квітня 2022 року рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області, шлюб між нею та її покійним чоловіком ОСОБА_1 було розірвано, що для неї було несподіванкою.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 18 квітня 2012 року Петрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №11, про що отримали свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 (а.с.8). Від шлюбу дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння,позивач не згоден на примирення, не вбачає сенсу для збереження сім`ї.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 (а.с.51).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Журавльова В. Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи викладені у позовній заяві ОСОБА_1 обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що за відсутності згоди позивача подальше подружнє життя та збереження сім`ї неможливе, шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

За змістом ч.3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Враховуючи, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для розірвання шлюбу. Навіть, якщо відповідачка не була згодна із розірванням шлюбу з позивачем, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд першої інстанції не мав правових підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки така б відмова суперечила б інтересам позивача, що має істотне значення під час вирішення справи про розірвання шлюбу.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідачка не була належним чином повідомлена про розгляд справи та не надсилала до суду першої інстанції клопотання про розгляд справи за її відсутності.
З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2021 до Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

04.11.2021 на запит суду від 01.11.2021 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 , надійшла інформація про реєстрацію місця проживання громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Ухвалою Петрівського районного суду від 11.11.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 02.12.2021 о 15 год 30 хв.

15.11.2021 судом направлено відповідачу ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття провадження у справі і призначення справи до підготовчого засідання, копію позовної заяви з додатками (а.с. 14).

02.12.2021 сторони не з`явились в судове засідання, позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, через відсутність підтвердження про отримання ОСОБА_2 , повідомлення про розгляд справи, суд першої інстанції відклав розгляд справи на 11.01.2022 та повторно повідомив зокрема відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання про час та місце розгляду справи.

Ухвалою Петрівського районного суду від 11.01.2022 закрите підготовче провадження у цій справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11.02.2022 о 13 год 00 хв.

Відповідно до норм ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до п. 99.1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

У матеріалах справи містяться повідомлення про вручення 23.12.2021 та 28.01.2022 поштового відправлення адресату ОСОБА_2 , які містять відмітку «вручено особисто» та підпис одержувача (а.с.16,19).

Також наявний конверт адресату ОСОБА_2 , повернутий на адресу Петрівського районного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», датований 11.02.2022 (а.с.21).

Згідно довідки від 14.02.2023 №106, ОСОБА_2 в період з 22.06.2021 по 07.09.2021, з 23.09.2021 по 24.02.2022, брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів м. Сєвєродонецьк, Луганської області (а.с.53).

За довідкою від 23.02.2023 №283, у період з 24.02.2022 р по 08.07.2022 р., з 24.08.2022 р. по 21.11.2022 р., з 23.11.2022 р по 26.01.2023 р., ОСОБА_2 брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України м. Сєверодонецьк, Луганської області, м. Краматорськ, Донецької області, н.п. Троїцько-Сафонове, Миколаївської області, м. Баштанка, Миколаївської області м. Бахмут, Донецької області (а.с.45).

Хоча на дати, коли поштова кореспонденція суду за відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення була вручена особисто ОСОБА_2 за її зареєстрованим місцепроживанням, остання перебувала на службі, суд правомірно виходив з «презумпції обізнаності» відповідача, оскільки їй у передбачений законом спосіб направлені копії позовної заяви, процесуальних документів суду, судові повістки, тому вважав, що вона знає або принаймні повинна була дізнатися про розгляд цієї справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про закриття провадження з підстав, визначених п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України - смерті позивача ОСОБА_1 .
Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Допускається правонаступництво у справі за позовами про право, яке за своєю природою є майновим та тісно не пов`язані з особою суб`єкта.

Однак, правовідносини щодо розірвання шлюбу пов`язані із особою позивача та не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч.3 ст.377 ЦПК України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог ч.1 ст.377 ЦПК України.

При наявності рішення суду про розірвання шлюбу, навіть і ухваленого з певними процесуальними порушеннями, але яке було чинним протягом певного проміжку часу і до смерті позивача, де неможливе правонаступництво, без наміру відновлення сімейних відносин в силу смерті однієї із сторін, дестабілізує приватні відносини.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 2-1931/10 (провадження № 61-45316св18) та від 24 лютого 2021 року у справі № 1306/8251/2012 (провадження № 61-14203св20).

Отже, для скасування заочного рішення суду першої інстанції належить встановити як поважність причин неявки в судове засідання відповідача, так і те, що наявні докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Однак доводи апеляційної скарги ґрунтуються лише на тому, що у матеріалах справи відсутні відомості про належне вручення відповідачу судової повістки.

Питання про скасування рішення порушено ОСОБА_2 майже через рік після його ухвалення та після смерті позивача, однак не обґрунтовано, з посиланням на фактичні обставини справи чи будь-які докази, висновки щодо необхідності скасування рішення про розірвання між сторонами шлюбу.

Вирішуючи питання про перегляд рішення, суд враховує принцип правової визначеності, який застосовується Європейським судом з прав людини при вирішенні звернень відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та підлягає застосуванню судами України відповідно до статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, зокрема, право на справедливий судовий розгляд. При цьому ключовим принципами, які мають скеровувати тлумачення статті 6 Конвенції, є верховенство права, правова певність і належне відправлення правосуддя.

Принцип правової певності є одним з основних аспектів верховенства права вимагає, серед іншого, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

У його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншим словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Враховуючи наведене і прецеденти Європейського суду з прав людини, перегляд судового рішення та його скасування через тривалий проміжок часу й після смерті сторони у спорі, де неможливе правонаступництво, без наміру відновлення сімейних відносин в силу смерті однієї із сторін є правомірним випадком обмеження права на доступ до суду. Більше того, встановлення в судовій практиці зворотного принципу призведе до порушення принципу верховенства права через викривлення таких його складників, як правова визначеність правовідносин і res judicata.

Так, дотримання вимог процесуальної форми (у тому числі й щодо належного повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду) є важливою гарантією їх прав та передумовою ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Разом із тим, надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття явно несправедливого рішення.

Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанні судового рішення та є порушення" статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі "Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії", від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії", від 08 березня 2017 року у справі "ТОВ "Фріда" проти України").

Слід також зважати на те, що вимога добросовісності є загальною для усі суб`єктів права, у тому числі - для усіх суб`єктів цивільних правовідносин, включаючи правовідносини сімейні.

Ця вимога ґрунтується на приписах ст.ст. 3 та 13 ЦК України, відповідно до яких дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто такі дії мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоді довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Зазначені норми цивільного права постають як загальні принципи, які є, по суті нормами прямої дії.

У свою чергу, порушення учасником правовідносин вимог добросовісності під час здійснення своїх суб`єктивних прав має наслідком відмову у їх захисті та сприянні у їх реалізації. Зазначене стосується і процесуальних прав, зловживати якими неприпустиме (статті 2, 44 ЦПК України).

Отже, зважаючи на викладене та з урахуванням наведених вище положень закону, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 та ч.1 ст. 377 ЦПК України є помилковими з огляду на те, що після смерті сторони у спорі, де неможливе правонаступництво, без наміру відновлення сімейних відносин, що є неможливим внаслідок смерті одного з подружжя, скасування рішення суду про розірвання шлюбу через рік не відповідатиме вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду. Відсутність відомостей про належне повідомлення про дату судового засідання на день ухвалення судового рішення у даному випадку не можуть бути підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю сторони у спорі про розірвання шлюбу.

За умови, що сторона знає про смерть іншої сторони у справі, де правонаступництво є неможливим, як і відновлення сімейних відносин, поведінка сторони, яка заявила після спливу майже одного року про перегляд рішення з формальних підстав, є зловживанням процесуальними правами.

Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14 лютого 2022 року справа № 2-4744/11, провадження № 61-8159сво21.

Враховуючи зазначене, підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування заочного рішення та закриття провадження у справі немає.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Частина перша статті 377 ЦПК України передбачає підстави для скасування судового рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі, зокрема з підстав, передбачених статею 255 цього Кодексу. При цьому відповідно до ч. 3 цієї статті якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді С. І. Мурашко

О. І. Чельник