Провадження № 22-ц/801/726/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 рокуСправа № 127/27117/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Луцишина О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2023 року, ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Федчишеним С.А.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради про знесення самочинного будівництва.

Позовна заява була мотивована тим, що в 2002 році відповідач виконала роботи з реконструкції сараю в гараж біля будинку АДРЕСА_1 без розробленої та погодженої у встановленому порядку проектної документації ,чим порушила вимоги Закону України «Про архітектурну діяльність». За даним фактом Департаментом архітектурно будівельного контролю винесено припис відповідачу з вимогою привести дану реконструкцію відповідно до вимог законодавства, а в разі неможливості- привести об`єкт до первинного стану. Відповідача за невиконання припису було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач вказує, що Вінницька міська рада не вчиняє дій в межах чинного законодавства. Зазначений самочинний об`єкт побудований впритул до його будівлі, чим порушено норми ДБН, протипожежні норми та інші. Було проведено технічне обстеження нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 та встановлено, що по осі «1» прибудова опалювального пункту зблокована з гаражем, який сусіднім користувачем відповідача в 2002р. було самочинно реконструйовано з колишнього сараю без розробленої та погодженої у встановленому законодавством порядку проектної документації (припис ДАБК ВМР від 15.07.2021).

ОСОБА_1 зазначає, що влаштування гаража здійснено з блокуванням до зовнішньої стіни опалювального пункту будівлі спортивно-оздоровчого клубу, що порушує чинні норми, а тому він не може вчиняти дії щодо обслуговування свого нежитлового приміщення, через відповідні порушення, які вчинила ОСОБА_3 шляхом здійснення самочинного будівництва.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Пославшись на його незаконність і необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування усіх обставин справи, в апеляційній скарзі просить рішення скасувати, постановити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

В якості основного доводу посилається на те, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не дав правової оцінки звіту про проведення технічного обстеження нежитлової будівлі, в якому експертом встановлено порушення будівельних норм і правил. Також, суд не врахував лист Вінницького районного управління ГУ ДСНС України у Вінницькій області від 11.11.2022, в якому встановлено, що прибудований самочинний гараж до нежитлової будівлі позивача порушує вимоги таблиці ДБН. Також Департаментом архітектурно будівельного контролю відповідачу було винесено припис щодо приведення даної реконструкції відповідно до вимог законодавства, а в разі неможливості- привести об`єкт до первинного стану.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Треті третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ВК Вінницької міської ради, Вінницька міська рада, Департамент архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради подали пояснення, в яких просили розглянути справу у відсутність їх представників. Водночас просили залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом встановлено, що відповідно до припису Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради від 15.07.2021, в 2002 році ОСОБА_2 виконала роботи з реконструкції сарая в гараж біля будинку АДРЕСА_1 , без розробленої та погодженої у встановленому законодавством порядку проектної документації. З метою усунення виявлених порушень вимагали привести об`єкт будівництва до вимог чинного законодавства шляхом розроблення та погодження у встановленому законодавством порядку проектної документації до 15.08.2021.

З листа ТОВ «ЖЕО» № 3574 від 07.11.2013 слідує, що адміністрація ТОВ «ЖЕО» не заперечувала проти проведення робіт по ремонту покрівлі комори, яка розташована біля буд. АДРЕСА_2 за рахунок відповідача при дотримані норм та правил утримання житлових будинків, а також норм ДБН (Т.1 а.с. 109).

Згідно акту Державного архітектурно будівельного контролю у Вінницькій області №687-ПП від 02.08.2013 Інспекцією здійснено перевірку, дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності і державних будівельних норм, стандартів і правил (здійснена перевірка) головним державним інспектором відділу по м. Вінниця Управління Контролю за будівництвом об`єктів та Державно ринкового нагляду №2 інспекції ДАБК у Вінницькій області Собчуком М.П. у присутності ОСОБА_4 здійснив перевірку вимог до законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил при виконанні будівельних робіт відповідно до ст.41 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011№ 553, на підставі наказу Інспекції від 11.07.2013року № 687-ПП зауваження щодо здійснення перевірки відсутні (Т.1 а.с. 111).

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу 92047393, дата формування 14.07.2017 ОСОБА_5 є власником нежитлової будівлі літ. «В» загальною площею 250,1кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (Т.1 а.с. 117).

В 2021 році ОСОБА_2 звернулась КП «ВБТІ» з проханням виготовити "Технічний паспорт на гараж, який знаходиться біля 5 будинку по АДРЕСА_1 . (Технічний паспорт від 23.06.2021 року). А також "Обґрунтування"(графічні матеріали меж та площі земельної ділянки для обслуговування індивідуального гаража за адресою ОСОБА_6 б/н біля будинку АДРЕСА_4 . Підставою для розроблення "Обґрунтування" були надані слідуючі документи: Викопіювання чергового плану міста з нанесеними обмеженнями на використання територій М1 -2000; - Топографо-геодезична зйомка М1-500; -Технічний паспорт на (гараж) від 23.06.2021 року; Паспортні дані, ідентифікаційний код; Погодження зі службами.

21.07.2021 ОСОБА_2 зверталась до Вінницької міської ради з проханням укласти договір про встановлення земельного сервітуту на частку території згідно технічного паспорту, яка знаходиться по АДРЕСА_2 з метою приватизації.

Департаментом Земельних ресурсів Вінницької Міської Ради на звернення ОСОБА_2 від 21.07 2021 № Ко-01-107670 помилково було подано на сесію Вінницької міської ради на розгляд земельної ділянки на АДРЕСА_5 , а фактично ОСОБА_6 біля будинку 5.

Згідно Витягу з рішення від 24.12.2021 № 776 м. Вінниці на 16 сесії 8 скликання ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів у АДРЕСА_1 у зв`язку з невідповідністю намірів вимогам містобудівної документації (зона багатоквартирної житлової забудови та ст. 42 Земельного кодексу України.

16.05.2022 Департаментом земельних ресурсів ВК Вінницької міської ради реєстраційний індекс 11/01/80402 схвалено про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку па АДРЕСА_6 для будівництва індивідуальних гаражів, було подано до секретаріату міської ради для включення до проекту порядку денного чергової сесії міської ради. У зв`язку із чим термін розгляду заяви продовжили.

На 24 сесії 8 скликання 26.08.2022 року №1171 ДОДАТОК 1 розглянуто клопотання ОСОБА_2 , згідно поданих матеріалів і документів враховуючи Генеральний план міста та план зонування території, керуючись ст. 20, 39, 59, 81, 99, 100, 116, 118, 121, 123, 128 Земельного кодексу України ст.22,25,26 Закону України,"Про землеустрій ст. 7 ,8,33 Закону України "Про оренду землі рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.06.2022р. по справі № 120/535/22 -а, від 7.06.2022р.по справі №120/18812/21- а). п.34 ч .1 ст.26.4.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні ", міська рада вирішила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та укласти договір на встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку на АДРЕСА_6 площею 0,0039 га для будівництва індивідуальних гаражів терміном на 4 роки 11 місяців.

Головним Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій Вінницької області розглянувши "Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій ,та інженерних мереж об`єкта (гаража) по АДРЕСА_1 , розроблений КП «ВМБТІ» в 2022році:190/1-22-ОКБ,експертом ОСОБА_7 щодо можливості експлуатації (гаража) (літер."А") вважає можливим експлуатацію зазначеного об`єкта за призначенням -як гараж № 03-3992/12-3-00 від 11.10.2022.

Департамент Архітектури містобудування Вінницької Міської Ради надав витяг з плану зонування та з генерального плану м. Вінниці на територію за адресою АДРЕСА_1 14.10.2022 р. № 1 1/05/128571/5-05-8 на №11/05/128571 від 26.09.2022 р.

КП "ВМБТІ" Вінницької міської ради уклав із ОСОБА_2 . Договір 6701 від 13.10.2022 р. згідно справи № 141212 на нежитлову ,будівлю (гараж) проведений розрахунок інвентаризаційної вартості будівлі "А" літ. загальною площею 29,5 м .кв. 13350грн. Станом на 28.09.2022 р.

Згідно квитанція № 92 від 18.10.2022 сплачено податок ОСОБА_2 в розмірі -13355 грн.

Між КП "ВМБТІ" та ОСОБА_2 укладений договір №6900 від 20.10.2022р на прийняття до експлуатації нежитлових будівель (гаража) по АДРЕСА_6 , сплачено - 4059 грн., однак, робота невиконана в зв`язку з існуванням ухвали про забезпечення позову від 16.11.2022 р. в цивільній справі 127/26207/22.

22.11.2022 між КП "ВМБТІ" та ОСОБА_2 укладений договір №7845 для підготовки рішення про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна (гаража) однак, робота невиконана в зв`язку з Ухвалою про забезпечення позову від 16.11.2022 р. по справі 127/26207/22.

Відмовляючи в задоволенні даного позову суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивачем не надано доказів, що реконструкцією сараю в гараж відповідачем порушено його право, що це заважає користуватися або володіти належним йому майном. Також суд виходив із того, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи предметом спору у даній справі є реконструйоване приміщення прибудоване до будинку АДРЕСА_1 , яке на думку позивача підлягає знесенню на підставі ст. 376 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, квартира, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, не набуває права власності на нього і воно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Ознаками самочинного будівництва є: відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва; об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку; створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що відповідач виконала роботи з реконструкції сараю в гараж без розробленої та погодженої у встановленому порядку проектної документації, чим порушила вимоги ЗУ «Про архітектурну діяльність». Також, позивач вказує, що він не може здійснювати обслуговування свого нежитлового приміщення, через вказані порушення відповідачем, які полягають у самочинному будівництві та не дотриманні державних будівельних норм під час виконання будівельних робіт, при цьому позивач не зазначає в чому саме полягає порушення його прав як власника суміжної будівлі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний лист ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області від 11.10.2022, в якому зазначено, що управління вважає можливим експлуатацію зазначеного об`єкта за призначенням -як гараж на підставі звіту складеного експертом..

Так, як вбачається із матеріалів справи відповідач не заперечує факту проведення нею реконструкції нежитлового приміщення біля будинку без розробленої та погодженої у встановленому законодавством порядку проектної документації.

Проте, відповідач вчинила юридичні дії на усунення вказаних порушень законодавства, зокрема уклала із Вінницькою міською радою договір земельного сервітуту строком до 26.07.2027,з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, який надає їй право на використання земельної ділянки площею 0,0039 га біля будинку АДРЕСА_6 на якій розташоване спірне нежитлове приміщення.

В свою чергу, відповідач виготовила технічний паспорт на приміщення та з комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» уклала договір на проведення робіт з прийняття до експлуатації нежитлових будівель і про підготовку проекту рішення про присвоєння адреси.

Відповідно до частини 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудовникам надано право на прийняття в експлуатацію без застосування штрафних санкцій збудованих у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 500 квадратних метрів. Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті. До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об`єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.

Будівельна амністія це спрощена процедура прийняття в експлуатацію, зокрема, індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудовані (без оформлення дозвільних документів) у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року, за умови, що вони збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення. Оформлення об`єктів нерухомості по будівельній амністії не потребує отримання будівельного паспорта та/або дозвільних документів на будівництво.

Також в позові позивач посилається на те, що відповідачу винесено припис з вимогою привести дану реконструкцію відповідно до вимог законодавства, а в разі неможливості привести об`єкт до первинного стану та відповідача за невиконання припису було притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому, Вінницька міська рада не вчиняє дій в межах законодавства.

Так, в матеріалах справи наявний припис Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради від 15.07.2021, в 2002 році ОСОБА_2 виконала роботи з реконструкції сарая в гараж біля будинку, без розробленої та погодженої у встановленому законодавством порядку проектної документації, яким зобов`язано відповідача привести об`єкт будівництва до вимог чинного законодавства шляхом розроблення та погодження у встановленому законодавством порядку проектної документації до 15.08.2021.

Проте, вказаний припис не зобов`язує відповідача провести заходи зі знесення зазначеного об`єкта нерухомості, як то вимагає позивач.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та уваги судом не приймаються.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України(про правовий режим самочинного будівництва)» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вінницька міська рада подала письмові пояснення в суд першої інстанції, де зазначила про безпідставність позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. Вказувала, що припис від 15.07.2021 року за результатами позапланової перевірки проведеної департаментом архітектурно- будівельного контролю Вінницької міської ради не зобов`язував відповідача провести заходи зі знесення гаражу, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для звернення відповідних виконавчих органів Вінницької міської ради з вимогою його знесення до суду. Відповідач надала докази, що вона вчинила ряд юридично значимих дій, спрямованих на усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності. Так відповідачу надано право земельного сервітуту на використання земельної ділянки біля її будинку , на якій розташований гараж. КП « ВМБТІ» на її замовлення виготовлено технічний паспорт на гараж(машино-місце), а також укладено договори на проведення робіт з прийняття до експлуатації нежитлових будівель та підготовку проекту рішення про присвоєння поштової адреси будівлі гаража. Також Вінницька міська рада вказала, що будівля гаражу жодним чином не заважає проходу чи проїзду автотранспорту.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надано доказів про настання або загрозу настання негативних наслідків саме для нього, тобто не доведено порушення його прав. Відмовляючи у позові суд правильно також виходив із того, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо за умови вжиття всіх заходів , передбачених законодавством України щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Так судом було встановлено, що відповідачем вживаються заходи та дії, спрямовані на усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме укладені договори з Вінницькою міською радою та КП «ВМБТІ», а також отримано лист Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, в якому управління вважає можливим експлуатацію гаража.

З такими висновками погоджується Вінницький апеляційний суд.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач в супереч ст.ст.12,81 ЦПК України не довів обставин, які мають значення для справи і на які він посилався у позові, як на підставу своїх вимог.

Вінницький апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що матеріали справи не місять належних доказів, що реконструкція відповідачем нежитлової будівлі порушено права позивача та це заважає користуватися або володіти належним майном позивачу, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам процесуального та матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, не впливають на суть ухваленого рішення та не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить обставин, які б спростовували висновки суду і свідчили б про порушення судом норм процесуального та матеріального права, тому з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування судового рішення та додаткового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2023 року.

Головуючий М.М. Якименко

О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало