Справа №198/358/22
Провадження № 2/0198/21/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.04.2023 року Юр`ївський районний суд Дніпротеровської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань Ткаченко Т.О., адвоката Мелешка І.В. - представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні з викликом сторін в залі судових засідань Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення злочин
22.11.2022 року до суду надійша вищевказана позовна заява.
15.12.2022 року, суддею відкрито провадження по справі.
У позовній заяві позивач посилається на те, що Вироком Юр"ївського районного суду Дніпроопетровської області від 18.02.2022 року відповідача по справі було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст.185 КК України. Згідно до Вироку встановлено, що 23.01.2022 року відповідач по справі викрав у нього - ОСОБА_1 - налажену йому золоту обручку. Відповідч свою провину визнав повністю. У кримінальному провалженні він - позивач, цивільний позов не заявляв. Позов обгрунтовував тим, що для того, щоб повернути йому свою обручку, він, 11.02.2022 року вніс свої особисті кошти в сумі 7 668 грн. до Ломбарду. Вирок суду набрав законної сили 22.03.2022 року. Тому сума матеріальних збитків підлягає стягненню з відповідча на його користь. Крім того, протиправними діями відповідача, позивачу спричинено і моральну шкоду, адже, відповідач, знав, що дана обручка є для нього значимою. Мральну шкоду позивач оцінив у п"ять тисяч гривень.
У судовому засіданні, позивачем подано заяву про зменшення своїх позовних вимог у сумі стягнення на його користь матеріальної шкоди до 7 668 грн., так як саме таку суму він вніс до ломбарду за викуп своєї шлюбної обручки, про що свідчить відповідний касовий ордер. В іншій частні, підримав свої позвні вимоги. Копію даної заяви направив на адресу відповідача поштою, про що подав поштову квитанцію про відправлення.
Інтернеси позивача представляв адвокат Мелешко І.В., який зазначив, що знаходить позов позивача з урахуванням уточнень таким, що підлягає задоволенню. Адже, обставини, які вказані в позові, повністю підтверджені Вироком Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2022 року по кримінальному провадженню № 198/66/22, за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.185 КК України. Вирок набрав законної сили. Тому він є приюдиційним у даному цивільному провадженні.
Відповідач, про день, час та місце слухання справи, судом повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу останнього і судових документів та судових повідсток та шляхом розміщення на офіціному сайті судової влади судових викликів. Однак, жодного разу до суду не з"явився, не повідомив суд про приични своєї неявки та не подав жодної заяви та клопотання по справі. Не подано ним і відзиву на позов та на заяву про зменшення позовних вимог.
Зі згоди позивача, у відповідності до приписів ст. 280 ЦПК Українисуд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.15 та п.8 і 9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
В силу ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
За даним вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з призначенням покарання у вигляді обмеження волі на строк два роки. Цивільний позов ОСОБА_1 не заявляв.
Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Зі змісту вироку вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_2 , цивільний позов не заявлявся.
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, враховуючи визначений ч.6 ст.82 ЦПК України принцип обов`язковості обвинувального вироку суду у питанні вини відповідача, позивачі у силу того, що його цивільний позов у рамках вказаного вище кримінального провадження не заявлено, правомірно звернувся до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями ОСОБА_2 і саме він має нести відповідальність за завдану позивачу майнову та моральну шкоду.
Отже, вироком суду встановлено, що, внаслідок злочинних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов`язковою для суду при розгляді цієї справи.
Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
В силу з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1)втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
У п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Враховуючи викладене, уточнені позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, підлягають задоволенню, тобто стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 грошову суму заподіяних ним матеріальних збитків у розмірі 7668 грн.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зазнав фізичного болю та душевних страждань, та інших негативних явищ, внаслідок вчинених відповідачем злочинних дій. Адже відповідач, є сином дружини позивача. Він про нього піклувався і матеріально забезрпечував, так як відносився до останнього, як до члена своєї родини. Позивач вказав, що ніколи і ні вчому не відмовляв відповідачу. В свою чергу, ніколи не очікував від відповідача, такої негідної поведінки. Адже, коли одружився з матір"ю відповідача, то взяв на себе відповідальність і за нього, як члена своєї нової родини, в якій має бути любов, повага та підтримка одне до одного. Коли в нього зникла обручка і він дізнався, що це правопорушення скоїв саме відповідач, то це стало для нього своєрідним "ударом" по моральному і душевному стані. І він не міг зрозуміти, чому відповідач так вчинив і саме головне, - чому? Адже, коли йому були потрібні кошти, то він ніколи не отримував відмови від нього.
У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення та виходячи з міркувань розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди з відповідача на користь ОСОБА_1 в сумі 5000 грн..
На підставі п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору.
Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 1073,60 грн.грн.
Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 1073,60 грн.
Судом задоволено вимогу майнового характеру та вимогу моральної шкоди (1073, 60 + 1073,60 = 2 147,20 грн.).
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 2 147,20 грн.
На підставі вищевикладеного та відповідно до ст.ст.1167, 1167, 1177 ЦК України, керуючись ст. 4-5, 12, 76-83, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, зареєстрованого АДРЕСА_2 , фактично мешкаючого без реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця місто Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого і мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 12 668 (дванадцять тисяч шістсот шістесят вісім) гривень 00 копійок, з яких - 7 668 грн. 00 коп. (сім тисяч шістот шістдесят вісім гривень нуль копійок ) у відшкодування завданих матеріальних збитків злочином та грошові кошти у сумі 5 000 грн. 00 копійок (п"ять тисяч гривень нуль копійок) у відшкодування завданої моральної школи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку

Повний текст Рішення суду виготовлений 21 квітня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець місто Павлоград Дніпропетровської області. громадянин України, зарежстрований і мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2

Представник позивача -адвокат Мелешко Іван Володимирович свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №2966 від 26 вересня 2015 року, адреса здійснення індивідуальної адвокатської діяльності АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, зареєстрований АДРЕСА_2 , фактично мешкаючий без реєстрації: АДРЕСА_1

Суддя Наталя ЖМУД