Справа №:2-4536/2011
Провадження №: 2-др/755/68/23
У Х В А Л А

"19" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва, в складі: головуючого судді Катющенко В.П., розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відшкодування вартості понесених витрат на оплату послуг, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із клопотанням, в якому просить суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 178 745,28 грн.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, яку ухвалою суду від 21.03.2023 - залишено без розгляду. Вказує, що у провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа між тими самими сторонами, а підстави і предмет позову у справі №754/18536/14 є ідентичними підставам та предмету позову у даній справі. Звернули увагу суду, що сторонами у справі №754/18536/14-ц є Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , як і у справі № 2-4536/2011 Дніпровського районного суду м. Києва. Вважає, що зважаючи на суб`єктний склад вказаних учасників у справах №754/18536/14-ц та №2-4536/2011, аналогічний предмет позову та їх підстави, Дніпровським районним судом м. Києва даний позов було залишено без розгляду. Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Посилалися на те, що відповідачем - ОСОБА_1 було заявлено про відшкодування витрат послуг адвоката у першій заяві по суті - відзиві на позовну заяву. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, а згідно ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки, після заміни позивача у справі №2-4536/2011 Дніпровського районного суду м. Києва ТОВ «Кей-Колект» подало до ОСОБА_1 декілька позовів, з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, які необґрунтовані належними доказами, оскільки позивач не повідомляє, зокрема, що продав квартиру відповідачів, яку суму зарахував в погашення зобов`язання, а суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені кодексом, одним з таких заходів є покладення на сторону судових витрат повністю або частково, незалежно від результатів вирішення спору у разі зловживання стороною чи її представником процесуальним правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони. За таких обставин, сторона відповідача-2 дійшла до висновку, що позов ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 має ознаки безпідставного, тому на підставі ст.ст. 44, 142 ЦПК України заява відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача - ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 178 745,28 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вивчивши підстави та мотиви поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, яку ухвалою суду від 21.03.2023 - залишено без розгляду, зважаючи на подане 13.02.2023 представником правонаступника позивача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та повернення сплаченого судового збору.

Вказане клопотання від 13.02.2023 мотивоване тим, що сторонами досягнута згода щодо врегулювання наявної заборгованості по кредитному договору виникла необхідність у залишенні позову без розгляду, що стало підставою для задоволення вказаного клопотання, що спростовує твердження представника відповідача у поданому клопотанні, який вказує, що підставою для постановлення ухвали суду від 21.03.2023 стала наявність аналогічної цивільної справи, між тими самими сторонами, з тих підстав та з того ж предмету

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Вказані правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 619/1146/17-ц.

У поданому клопотанні про відшкодування вартості понесених витрат на оплату послуг, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на те, що у постанові від 09.07.2019 у справі № 922/592/17 Верховний Суд зазначив, що обов`язком сторін у цивільному процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідачу слід було довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо (пункт 4.2.3 постанови), на що наведені стороною відповідні обґрунтування: «ТОВ «Кей-Колект» звернулось з позовом про стягнення солідарно з відповідачів 1 196 054,12 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань за кредитним договором про надання споживчого кредиту №10-7QR/05-2006H від 29.05.2006 та Договором-2 до договору про надання споживчого кредиту від 29.05.2006, а також за договором факторингу №1 від 12.12.2011, укладеного між ТОВ «Кей - Колект» та ПАТ «УкрСиббанк», тоді як на момент укладення договору факторингу №1 від 12.12.2011, було прийнято рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі №2-4536/2011, яким стягнуто кошти з тих самих відповідачів за тим самим договором. При цьому, ТОВ «Кей-Колект» не повідомило суду, що у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала справа №2-4536/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Позивачем також у позовній заяві не було зазначено, що 29.05.2006 між Акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекою було забезпечено виконання усіх грошових зобов`язань Іпотекодавця, зокрема, за кредитним договором №10-7QR/05-2006H від 29.05.2006. У зв`язку з невиконання умов кредитного договору №10-7QR/05-2006H від 29.05.2006, ТОВ «Кей-Колект» було звернено стягнення на предмет іпотеки - продано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №10-7QR/05-2006H від 29.05.2006, однак Відповідачам про це не повідомлено та не враховано при звернені з позовом до суду в сумі погашення коштів за договором №10-7QR/05-2006H від 29.05.2006. Таким чином, після заміни позивача у справі №2-4536/2011 Дніпровського районного суду м.Києва ТОВ «Кей-Колект» подано до ОСОБА_1 декількох позовів, з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, які необґрунтовані належними доказами, оскільки позивач не повідомляє, зокрема, що продав квартиру відповідачів, яку суму зарахував в погашення зобов`язання.»

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що стороною відповідача у достатній мірі у поданому клопотанні не було доведено про необґрунтованість дій позивача, як і не були підтверджені вказані твердження належними та достатніми доказами. Щодо зловживання процесуальними правами позивачем, як на те вказує представник відповідача ОСОБА_2 , суд зауважує наступне. Так, згідно положень статті 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Постановляючи ухвалу суду від 21.03.2023 суд виходив із поданого позивачем клопотання, з огляду на вказані у ньому мотиви, та відповідно судом дії позивача у даному цивільному процесі не визнавалися зловживанням процесуальним правом, як про це заявляє сторона відповідача.

За таких обставин, оскільки представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не наведено жодних обставин, які дають можливість зробити висновок про те, що дії сторони позивача є необґрунтованими, суд вважає, що правові підстави для компенсації відповідачці здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, відсутні, а тому відмовляє в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 142, 257, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відшкодування вартості понесених витрат на оплату послуг - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: