ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2479/22
Провадження № 2/210/155/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 квітня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чайкіної О.В., секретаря Степаненко О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

сторони та їх представники, які приймали участь під час судового розгляду справи по суті: позивач ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), представник позивача - адвокат Сліпенький Р.С., відповідач ОСОБА_3 , представник Відповідача - адвокат Андріяшевська М.С.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду 09 серпня 2022 року з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4 , батьком якого є відповідач. Відповідач перестав виконувати свої батьківські обов`язки щодо її утримання, у зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку ОСОБА_2 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати пред`явлення позову.

Рух по справі

Ухвалою суду від 18 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Під час розгляду справи сторони та їх представинки надали пояснення по суті спору.

Представник позивача наполягав на задоволенні позову, покликаючись на те, що донька сторін у справі наразі проживає з позивачем у Польщі, перебуває на її утриманні, потребує допомоги та утримання від батька.

Аналогічні пояснення надала сама позивач під час відеоконференції 30 березня 2023 року.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову з тих підстав, що тривалий час донька ОСОБА_5 проживала з батьком, в той час як матір ще в 2015 році виїхала до рф, де працювала, та декілька разів приїзджала на територію України та зустрічалась з дітьми. Після повномасштабного вторгнення донька ОСОБА_5 з тіткою виїхала за кордон, а сама до Польщі, де зустрілась з мамою - позивачем у справі. Оскільки відповідач добровільно надає кошти на утримання доньки кожного місяця, а так само й враховуючи, що донька навчається безкоштовно в технікумі, отримає певні виплати як особа, якій надано тимчасовий прихисток, відсутні підстави для стягнення аліментів, оскільки не доведено факт перебування на утриманні позивача.

У судовому засіданні 30 березня 2023 року сторони висловили свої позиції, судом досліджено докази у справі, та сторонам надано час для підготовки пояснень з урахуванням допиту свідків в режимі відеоконференції.

Судом роз"яснено, що за правилами спрощеного провадження судові дебати не проводяться (ч. 4 ст. 274 ЦПК України), головуючим у справі було запропоновано сторонам в разі необхідності надати додаткові письмові пояснення, у зв"язку із чим призначено дату розгляду справи на 12 квітня 2023 року.

10 квітня 2023 року на адресу суду від сторони позивача адвоката Сліпенького Р.С. надійшли до суду письмові пояснення відповідно яких останній просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Сторона відповідача не скористалась своїм правом подачі додаткових письмових пояснень. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з тим, що сторона особисто бажає бути присутньою. В той же час, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та постановлення рішення, оскільки за час перебування справи в провадженні суду, вжито усіх необхідних процесуальних дій, витребувано докази, допитано свідків, сторони та їх представники заслухані судом у відкритому судовому засіданні, та їм надано можливість поставити запитання один одному, а так само й свідкам, письмові докази досліджені в повному обсязі. Строк для подання нових доказів вичерпано, підстави для продовження розгляду справи відсутні..

Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що зроблено відповідний актовий запис № 246 (а.с.9).

ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №670 (а.с.45).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 (а.с.5-зворот, 7, 16).

Від шлюбу сторони також мають сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого виконкомом Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис №34. (а.с.11).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 (а.с.13).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан через військову агресію Російської Федерації проти України, який дії на всій території України по сьогоднішній день. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року.

На час розгляду справи про стягнення аліментів, неповнолітня ОСОБА_4 разом із матір`ю ОСОБА_1 знаходиться за межами території України, а саме в Польші, де отримала прихисток, що не спростовано стороною відповідача, та підтверджено під час допиту свцідків, а так само і письмовими матеріалами справи. (а.с.55-57).

Таким чином, судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 з березня 2022 року перебуває разом з матір"ю, і знаходиться на її утриманні.

Допитана в судовому засіданні через відеоконференц зв`язок системою Електронного суду позивач ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_4 підтвердили той факт, що тимчасово через військову агресію Російської Федерації проти України вони перебувають в Польші, де неповнолітня ОСОБА_4 була прийнята до 1 класу Морського технікуму в Комплексі морських шкіл в Дарлові в 2022/23 шкільному році на період навчання з 01.09.2022р. по 31.08.2027 р. (а.с.64).

Під час розгляду справи стало відомо, що позивач ОСОБА_1 до початку військової агресії в Україні їздила на заробітки та залишала дітей разом з їх батьком, відповідачем у справі. Позивач працювала в пітері (рф), коли почалась війна вона намагалась виїхати з рф через москву та перетнула кордон до Польші а донька ОСОБА_4 приїхала до Польші з ОСОБА_7 разом із сестрою відповідача ОСОБА_8 . Вони зустрілись на території Польші де зараз і перебувають. Спочатку їх взяв до себе на тимчасове проживання пан, жили за його рахунок, їжу та комунальні послуги він надавав безкоштовно. Донька вступила до технікуму а позивач намагається працювати, бо коштів ні на що не вистачає. Наразі позивач отримує 500 злотих на доньку, на себе виплат не отримує, живуть в хостелі, житло платне, коштує 1000 злотих на місяць, оплата костелу згідно договору, з першого квітня будуть подавати на карту побуту. Позивач зараз працює на прачці, отримує 2500 злотих, письмових доказів щодо заробітної плати надати не може, бо місце де вона працює не оформлює її та не надає такі довідки.

З пояснень позивача встановлено, що вона підтримує зв`язок із старшим сином, який мешкає разом із відповідачем в Україні та надсилає інколи сину кошти. Син навчається на кухаря в училищі, йому 19 років, скоро отримає диплом.

Позивач не заперечувала, що отримала допомогу як особа, що потребує тимчасового прихистку, а саме: одноразово 300 злотих на кожну особу, допомога ООН 1200 злотих дорослим і 600 злотих на дитину. Навчання доньки ОСОБА_9 в Польші безкоштовне, однак необхідно купувати книги, в останній раз це коштувало 1000 злотих. ОСОБА_5 вступила до коледжу в липні, а вже першого вересня вийшла на навчання. Виплати почала отримувати з жовтня. Стипендії ОСОБА_5 не отримує. Житло наразі платне, спочатку проживали безкоштовно, однак потім ситуація змінилась і безкоштовне житло вже не надають. Крім того, у гуртожитку ОСОБА_5 не проживає, проживає разом з мамою..

Обставини які були зазначені позивачем в судовому засіданні також підтвердила ОСОБА_4 , зазначивши, що вона дійсно не отримує стипендії, двічі приїжджала до батька в Україну. Батько ОСОБА_2 надавав їй кошти коли вона просила та по можливості, бабуся також надсилає кошти коли ОСОБА_5 просить, на поїздку в ОСОБА_10 коштами допоміг друг ОСОБА_11 , який живе в Польші.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача свідок ОСОБА_12 підтвердив пояснення ОСОБА_13 з приводу грошової допомоги зазначив, що допомагає як ОСОБА_14 так і її матері ОСОБА_15 матеріально в разі потреби. Відносини між ним суто дружні. Знає, що батько мало допомогає дитині - донькі Ніці. Живуть вони на одному поверсі, в різних кімнатах. Допомогає також продуктами харчування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що шість років позивач проживала та працювала в пітері (рф), діти жили разом із батьком, відповідачем у справі, дітей матеріально утримували як матір так і батько, вона як бабуся теж допомагала фінансово, позивач в Україні з 2016 року не проживала бо знаходилась на заробітках, потім почалась війна в Україні, позивач поїхала до Польші куди також поїхала і онука ОСОБА_4 , там вони і зустрілись і наразі проживають разом. ОСОБА_17 поступила до технікуму, в гуртожитку не проживає бо хоче жити разом із матір`ю. З України ОСОБА_5 виїжджала разом із тіткою та її дітьми.

Свідок ОСОБА_16 також зазначила, що вмовляла позивача відмовитись від аліментів, але позивач заперечує, вона працює, отримує невелику заробітну плату, однак на дитину потрібно багато грошей яких у неї не вистачає. ОСОБА_18 проживає із батьком, вона як бабуся також допомагала утримувати дітей. Донька ОСОБА_19 також висилає грошові кошти сину, ОСОБА_20 , який мешкає разом із відповідачем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначив, що живе разом із батьком ОСОБА_2 , до 18 років жив разом із сестрою, коли почалась війна в березі місяці ОСОБА_4 разом із сестрою батька поїхали до Польші де зустрілись із матір`ю ОСОБА_1 .. До цього часу матір ОСОБА_1 не жила з ними, знаходилась в рф десь з 2015 року, він жив разом із сестрою та батьком. Мати десь сім разів приїжджала до них, гроші пересилала дітям на їх картки, кожен місяць десь по 200-800 грн.

Також свідок ОСОБА_6 зазначив, що живе із батьком, ОСОБА_2 та знаходиться на його утриманні. ОСОБА_21 зараз живе із матір`ю в Польші та навчається там, йому відомо зі слів, що навчання та проживання безкоштовне, батько кожен місяць надсилає грошові кошти ОСОБА_22 , мати (на момент допиту) не працювала, однак шукала роботу. Сестра скаржиться, що мати їй рідко щось купляє, сестрі матеріально допомагає держава. З мамою та сестрою ОСОБА_6 до війни спілкувався кожен день. Крім того, зазначив, що до приїзду в Польшу матері, сестра проживала там в готелі разом із тіткою безкоштовно та чекали на приїзд матері. По приїзду мати забрала сестру до себе в інше місто, де вони знімали житло, як йому відомо безкоштовно. Потім переїхали жити до монастиря, проживання там платне, отримують якусь допомогу від держави. Як відомо свідку ОСОБА_6 мати та сестра отримали статус біженців.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначила, що 5 березня вона разом із ОСОБА_23 виїхала до Польші де жили в організації ОСОБА_24 , ОСОБА_5 не хотіла їхати та мати її забрала, ОСОБА_5 навчається безкоштовно, жила у гуртожитку при технікумі, до цього ОСОБА_5 жила сім років разом із батьком, відповідачем у справі а позивач працювала у пітері (рф). Через борги позивач поїхала на заробітки до рф, декілька раз приїжджала до Києва де зустрічалась із дітьми. На екскурсіє до ОСОБА_10 для ОСОБА_9 відповідач висилав грошові кошти.

Світок ОСОБА_3 зазначила, що їй відомо, що позивач била ОСОБА_25 коли та була дитиною. Крім того, ОСОБА_5 просить гроші у них із батьком, навчається вона безкоштовно. Грошові кошти вона із відповідачем надсилали дитині для її особистих потреб.

З матеріалів справи слідує, що сторони по справі проживають окремо. Зокрема, відповідач не заперечує того факту, що донька ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю. Відповідач заперечує з приводу позовних вимог у зв`язку з сумнівами щодо надходження грошових коштів до дитини.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом.

При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення.

Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п.17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тому законодавчо встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Він не може бути менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що зроблено відповідний актовий запис № 246.

Від шлюбу сторони мають двох дітей, доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно якої подано позовну заяву про стягнення аліментів проживає разом із позивачем ОСОБА_1 в Польші.

Син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із відповідачем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на його утриманні.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .

На час розгляду справи про стягнення аліментів, неповнолітня ОСОБА_4 разом із матір`ю ОСОБА_1 знаходиться за межами території України, а саме в Польші м. Дарлово, що не заперечується сторонами.

Крім того, неповнолітня ОСОБА_4 була прийнята до 1 класу Морського технікуму в Комплексі морських шкіл в Дарлові в 2022/23 шкільному році. Період навчання з 01.09.2022р. по 31.08.2027 р. Навчання безкоштовне.

Відповідач ОСОБА_2 та його адвокат Андріяшевська М.С. заперечують з приводу стягнення аліментів на утримання дитини як встановлення під час розгляду справи лише з тих підстав, що не впевнені, що грошові кошти будуть витрачені саме на дитину.

Адвокат Андріяшевська М.С. зазначає, що відповідач має сумніви щодо цільового використання коштів позивачкою ОСОБА_1 ..

Проте, під час допиту неповнолітньої ОСОБА_13 судом не встановлено жодних сумнівів ціленаправленості грошових коштів.

Отже, доводи сторони відповідача жодним чином не обґрунтовані та не доведені в частині неналежного виконання батьківських обов`язків зі сторони позивача по відношенню до доньки та неналежного використання грошових коштів.

Суд вважає, що витрати позивача на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, що потребує певних коштів.

Суд враховує доводи відповідача про те, що наразі ОСОБА_4 навчається безкоштовно, тому потребує меншого забезпечення, аніж якщо б вона навчалася на платній основі..

Суд також враховує й ту обставину, що наразі позивач та ОСОБА_4 у зв"язку з військовою агресією РФ змушені були залишити територію України та отримали статус біженця в європейській країні - Польші, та отримували певні соціальні виплати та мінімальний рівень допомоги.

В той же час суд звертаю увагу на ту обставину, що вимушений виїзд пов"язаний з невідворотніми обставинами, і пов"язаний з бажанням матері, позивача у справі забезпечити безпеку для себе та своєї дитини.

Як встановлено під час судового засідання, позивач ОСОБА_1 через борги була вимушена їхати на заробітки до росії а згодом і до Польші де і знаходиться зараз разом із донькою ОСОБА_26 .

Хоча позивач та ОСОБА_5 , отримавши статус біженців, отримують як вимушені переселенці тимчасову допомогу, в той же час отримання такої допомоги не позбавляє батька дитини обов"язку приймати участь у забезпеченні своєї доньки бодай мінімальним розміром аліментів.

Крім того, вимушений переїзд в Польшу потребує додаткових витрат на організацію побуту, вивчення мови, придбання літератури, ліків, засобів гігієни, продуктів харчування, одягу в залежності від сезону.

Також, вартість продуктів харчування, проїзду, одягу, засобів гігієну для забезпечення мінімальних потреб будь-якої людини, та взагалі проживання в європейських країнах (в даному випадку Польші), суттєво відрізняється від тих витрат, які позивач та донька понесли б в Україні, у разі залишення на її території.

ОСОБА_4 продовжує навчаючись на денній формі навчання, стипендію не отримує, помешкання в якому вони з мамою живуть не безкоштовне, а мінімальний рівень виплат від держави місця перебування не є постійним та залежить від законодавства країни, де позивач отримала прихисток.

В своїх поясненнях ОСОБА_4 зазначила, що навчається безкоштовно, стипендії не отримує, житло в якому вони з матір`ю проживають також не безкоштовне, мати працює, за надобності їй надсилає кошти батько та допомагає фінансово друг ОСОБА_11 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 підтвердив факт фінансової допомоги ОСОБА_27 та її матері, що в свою чергу підтверджує ту обставину, що позивач потребує фінансової допомоги на утримання дитини, тим паче, що знаходиться в іншій країні.

Покладання тягара утриманні дитини на сторонніх осіб, а так само й на державу-перебування не узгоджуються з положеннями законодавства щодо захисту прав дітей.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що сторона відповідача переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення з приводу відмови в задоволенні позовних вимог не надав, а також обставини, що наводить сторона відповідача в обґрунтування та на підтвердження заперечення щодо задоволення позову, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону, на думку суду, не є переконливими та достатніми для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Доводи відповідача ОСОБА_2 та його адвоката про те, що вони мають сумніви щодо цільового використання коштів позивачкою ОСОБА_1 , яка залишила дітей на відповідача та поїхала на заробітки і лише з початком війни забрала доньку та живуть разом, судом не приймаються, як надумані та не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, щодо використання аліментів на утримання доньки на власні потреби.

Позивач ОСОБА_1 живе разом із донькою ОСОБА_23 в Польші, працює прачкою неофіційно та має невеликий дохід, через що їй потрібна допомога на утримання дитини, на її навчання, проживання та лікування. Також, позивач матеріально допомагаю сину ОСОБА_20 , який проживає разом із відповідачем, що було підтверджено під час допиту в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .

Як на підставу заперечень відповідач надав до суду виписки з грошових переказів, які надсилав дочці ОСОБА_27 , з аналізу яких вбачається, що відповідач має можливість офіційно надавати таку допомогу.

В свою чергу, стороною позивача також були надані суду копії грошових переказів ОСОБА_28 сину ОСОБА_20 .

Доводи сторони відповідача про те, що позивачка ОСОБА_19 та донька ОСОБА_5 на теперішній час проживають у Польші та отримують грошову допомогу, як особи, які отримали статус біженця, у зв`язку з чим відповідач вважає, що отримуваних ними гоштів достатньо для забезпечення потреб дитини, є взагалі безпідставними, оскільки, по-перше, будь-яка гуманітарна допомога в іншій країні, у якій особи отримали статус біженця, є тимчасовою та не забезпечує гідний рівень проживання у країні перебування, по-друге, такі виплати є тимчасовими та можуть бути припинені в односторонньому порядку у будь-який момент, а тому не можна вважати їх постійним джерелом доходу позивачки ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_29 .

Суд встановив, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований в залізничному цеху №3 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», має стабільний заробіток. Тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та поданих позивачем доказах, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 282, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 з усіх видів доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову, а саме з 09 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 12 квітня 2023 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 );

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя: О. В. Чайкіна