Справа № 463/8148/22 Головуючий у 1 інстанції: Грицка Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/875/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року у складі судді Грицка Р.Р. в справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об"єму (обсягу) природного газу,-

встановив:

У листопаді 2022 року позивач АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу у розмірі 10040,51 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка є споживачем послуг газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Обсяг газу, який споживається за цією адресою, обчислюється газовим лічильником Метрікс G-6 із заводським номером 027501. 24.04.2018 будучи у помешканні відповідачки працівники ПАТ «Львівгаз» виявили, що корпус лічильника газу є пофарбованим, у зв`язку з чим ініційовано проведення експертизи. За наслідками проведеної експертизи виявлено факти несанкціонованого втручання у роботу засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), а саме пломба не відповідає заводу виробника, пошкоджене захисне покриття під кришкою лічильного механізму. З огляду на це був складений акт про порушення, за результатами розгляду якого відповідна комісія прийняла рішення провести донарахування вартості спожитого відповідачем природного газу на суму 10040,51 гривень, про що останній направлено лист та відповідний рахунок від 02.07.2018. У добровільному порядку відповідачка відмовляється погасити заборгованість, тому просить стягнути таку у примусовому порядку.

Строк позовної давності вважає не пропущеним, оскільки відповідачка у 2018 році зверталася до суду із відповідним позовом про скасування донарахування вартості необлікованого об`єму (обсягу) природного газу, однак у задоволенні такого позову відмовлено, і судове рішення набрало законної сили. При цьому, подачу такого позову вважає вчиненням відповідачкою дії, яка свідчить про визнання нею свого боргу, що є підставою для переривання позовної давності. Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу у розмірі 10040,51 гривень відмовлено.

Рішення оскаржив позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», вважає рішення незаконним, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Покликаючись на постанову Львівського апеляційного суду від 26.12.2019 у справі №466/5303/18 та встановлені у такій обставини, стверджує, що подання позову про скасування донарахування ОСОБА_1 обліку спожитого газу перервало перебіг позовної давності і підстави для застосування наслідків спливу такої у цій справі, відсутні.

Зокрема, у період оскарження донарахування не облікованого об`єму природного газу спозивачем, на підставі п. 12 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, право вимоги на стягнення донарахування не виникає, оскільки у такому випадку до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за не облікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Вважає, що у спірних правовідносинах перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу, а саме з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 466/5303/18 про оскарження донарахування споживачем.

Так, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, тому подання позову ОСОБА_1 про скасування донарахування є вчиненням дії, які свідчать про визнання особою обов`язку перед Оператором ГРМ.

Таким чином, сам Кодекс газорозподільних систем встановлює правило, відповідно до якого у разі оскарження споживачем донарахунку до винесення остаточного рішення у судовій справі, заборгованість не вважається простроченою.

Оскільки постанова Львівського апеляційного суду від 26.12.2019 по справі № 466/5303/18 набрала законної сили 26.12.2019, а позов поданий у даній справі 11.11.2022, строк позовної давності не сплив.

Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року та прийняти постанову, якою позов задовольнити. Здійснити розподіл судових витрат.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами про стягнення заборгованості, розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з питання дотримання процедури під час встановлення факту втручання в роботу ЗВТ та процедури встановлення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Також суд зробив висновки щодо дотримання строків позовної давності під час звернення до суду з цим позовом.

Так, покликаючись на норми матеріального права, які регулюють спріні правовідносини та судову практику, суд зазначив, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу шляхом пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням), що свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу, при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості.

Таким чином, виявивши факти фарбування лічильника газу, що може свідчити про несанкціоноване втручання в його роботу, працівники позивача правомірно склали саме протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, а не акт про порушення, оскільки складення останнього відповідно до приписів пункту 11 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС можливе виключно за наслідками проведення відповідної експертизи, якою буде підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу.

Згідно акту експертизи, на дослідження був переданий належний відповідачці лічильник газу Метрікс G-6 із заводським номером 027501, тому зазначення у такому акті невірного прізвища відповідачки - ОСОБА_2 замість ОСОБА_3 та номеру будинку її проживання - 55 замість 55А, не може мати правового значення та є результатом граматичної помилки, як і граматичні помилки, допущені в акті про порушення.

Більше того, до матеріалів справи в електронному виді долучені відповідні фотознімки, які підтверджують проведення експертизи саме відносно належного відповідачці лічильника Метрікс G-6 із заводським номером 027501.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що процедура встановлення факту втручання в роботу ЗВТ позивачем не порушена.

За висновками суду, складення акту про порушення на підставі акту експертизи відповідає вимогам Кодексу ГРС, що у сукупності свідчить про дотримання позивачем процедури встановлення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

В свою чергу, у справі яка розглядається факт несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу виявлений позивачем 03.05.2018, коли вказані факти були підтверджені відповідною експертизою, саме з цим моментом суд пов`язав початок обчислення позовної давності.

Разом з цим, позов пред`явлений до суду засобами поштового зв`язку 11.11.2022, тобто з пропуском загального трьохрічного строку позовної давності, про що зробив відповідну заяву представник відповідачки.

Таким чином, незважаючи на обгрунтованість позовних вимог, за відсутності поважних причин пропуску строку позовної давності, суд відмовив у позові у зв`язку з пропуском строку позовної давності та не прийняв до уваги доводи про переривання цього строку.

Зокрема, суд вказав, що пред`явлення відповідачем позову про захист прав споживачів, скасування акту про порушення та рішення комісії про нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу не може вважатись дією, яка свідчить про визнання нею свого боргу, а навпаки, є дією, яка свідчить про невизнання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, з приводу чого відповідач і оскаржувала ці дії позивача та рішення у судовому порядку.

Розглядаючи даний спір та перевіряючи законність оскаржуваного рішення згідно вимог ЦПК України, судова колегія враховує таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Згідно із частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом (постанова Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у цивільній справі № 337/474/14-ц, провадження № 61-15813сво18).

Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідачка ОСОБА_1 є споживачкою послуг газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , які надаються позивачем, обсяг газу, який споживається за цією адресою обчислюється газовим лічильником Метрікс G-6 із заводським номером 027501, який був встановлений за відповідною адресою у грудні 2009 року (а.с. 101).

24.04.2018, будучи у будинку відповідача, працівники ПАТ «Львівгаз» виявили, що корпус лічильника газу є пофарбованим, у зв`язку з чим ініційовано проведення його експертизи, про що складено протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу № 0003068 від 24.04.2018 (а.с. 98).

Із змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлена з таким, про що особисто розписалася.

За результатами проведеної експертизи складено Акт експертизи № 648 від 03.05.2018, яким встановлено факт втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, а саме пломба не відповідає заводу виробника, пошкоджене захисне покриття під кришкою лічильного механізму (а.с. 99).

Цього ж дня, представники оператора ГРМ склали акт про порушення № 004720, а відповідачу направлено відповідне повідомлення про розгляд цього акту та запрошення на засідання відповідної комісії, яке відбудеться 21.06.2018 о 15:15 год. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 29. 100).

Надіслання зазначеного повідомлення підтверджується копією списку відправлення рекомендованих листів (а.с. 30-31).

При цьому, оскільки згідно акту експертизи, на дослідження був переданий належний відповідачу лічильник газу Метрікс G-6 із заводським номером 027501, колегія суддів погоджується з тим, що зазначення в акті неправильного прізвища відповідачки - ОСОБА_2 замість ОСОБА_3 та номеру будинку її проживання - 55 замість 55А, немає правового значення та є результатом граматичної помилки, як і у зрупованому списку рекомендованих листів.

Згідно із витягом з протоколу № 56/06-н від 21.06.2018, Комісія з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРС прийняла рішення затвердити без змін акт про порушення № 004720 від 03.05.2018 по споживачу ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, відповідачу направлено відповідне повідомлення про задоволення акту про порушення, рахунок на оплату за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, а також акт-розрахунок (а.с. 33-35).

Згідно із рахунком, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу становить 10040,51 гривень.

Звертаючись до суду із даним позовом АТ «Львівгаз» просить стягнути у примусовому порядку вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, з огляду на виявлені факти несанкціонованого втручання у роботу засобу вимірювальної техніки за адресою відповідачки ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що певні правовідносини між сторонами вже врегульовані судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Так, споживачка ОСОБА_1 оскаржувала дії ПАТ «Львівгаз», зокрема просила про визнання незаконним та скасування рішення комісії від 21.06.2018 про донарахування вартості спожитого газу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 рокуу справа №466/5303/18 позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» щодо складання акту про порушення від 3 травня 2018 року, визнано незаконними і скасовано рішення комісії від 21 червня 2018 року про дорахування ОСОБА_1 вартості спожитого газу у сумі 10 040,51 грн.

Відмовлено у задоволенні вимог про визнання незаконним та скасування акту про порушення № 004720 від 3 травня 2018 року, зобов`язання відповідача встановити газовий лічильник належної якості за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 26.12.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року в частині визнання протиправними дій ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» щодо складання акту про порушення від 3 травня 2018 року та визнання незаконними і скасовано рішення комісії від 21 червня 2018 року про дорахування ОСОБА_1 вартості спожитого газу у сумі 10 040,51 грн., - скасовано та в цій частині прийнято нове рішення про відмову в позові.

В решті рішення залишено без змін (а.с. 7-17).

Преюдиціальні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиціальність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиціальні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиціального значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиціальне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

За змістом частини другої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведне, колегія суддів виходить з того, що обставини стосовно процедури встановлення факту втручання в роботу ЗВТ та дотримання позивачем процедури встановлення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу були предметом судового розгляду і таким надана належна правова оцінка.

При цьому на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц (провадження № 14-20цс21)).

Так, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Питання правовідносин щодо функціонування ринку природного газу в Україні урегульовано положеннями Закону України «Про ринок природного газу», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, Постановами Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року №203, від 16 травня 2002 року № 620, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року № 46.

Пунктом 3 розділу 1 Глави І Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс), який затверджений постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494, визначено, що дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу.

Згідно із пунктом 4 розділу 1 Глави І Кодексу надано визначення, що несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.

Відповідно до наданих визначень, несанкціонований відбір природного газу відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Несанкціонований споживач фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу.

Пошкодження пломб відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Глави ХІ Кодексу норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу.

Так, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу (пункт 1 розділу 5 Глави ХІ Кодексу).

Колегія суддів виходить з того, що за приписами п. 4 гл. 6 Розділу X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ (вузол обліку газу) та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Відповідно ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про ринок природного газу», у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із Законом.

Згідно із пунктом 3 частини другої, частини третьої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Кодексом ГРМ, визначано взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначено правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Згідно з положеннями, визначеними пунктами 4-6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ, споживач відповідає за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр).

Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

У разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГС визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ надано визначення такого поняття, як пошкодження ЗВТ/лічильника газу - механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових.

Кодекс ГРМ розмежовує такі види порушень, як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» та «пошкодження ЗВТ/лічильника газу».

Так, для кваліфікації виявленого порушення, саме як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» необхідна наявність цілого складу факторів.

Відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу ХІ).

Натомість, «порушення цілісності та місцезнаходження пломб та цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно» належить до порушень за умови несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ.

При порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура щодо визначення необлікованих об`ємів природного газу або зміни їх режиму нарахування не застосовується (пункт 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 916/1656/17, від 14 лютого 2018 року у справі № 155/1314/15-ц та від 2 квітня 2019 року у справі № 903/885/17, де зазначено, що для висновку про несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу необхідним є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). За відсутності однієї із вказаних обставин твердження про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ /лічильника газу та донарахування об`єму газу є необґрунтованим.

Факт втручання споживача в роботу приладів обліку, у разі невизнання цього споживачем, обов`язково має бути підтверджений експертизою, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 липня 2018 року у справі № 336/6535/16-ц.

Як зазначалося вище у матеріалах справи наявний Акт експертизи № 648 від 03.05.2018, яким встановлено факт втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, а саме невідповідність пломби заводу виробника, пошкоджене захисне покриття під кришкою лічильного механізму.

Разом з цим, встановивши факт несанкціонованого втручання відповідачки у роботу засобу вимірювальної техніки, відповідність вимогам закону процедури встановлення такого факту та проведення відповідного донарахування зі сторони відповідача, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з підстав пропуску позовної давності позивачем, про застосування наслідків чого було зроблено заяву стороною відповідача.

Основні аргументи позивача у частині незгоди з відповідними висновками суду зводяться до того, що у період оскарження донарахування необлікованого об`єму природного газу споживачем, на підставі п. 12 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, право вимоги на стягнення донарахування не виникає, оскільки у такому випадку до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за не облікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Вважає, що у спірних правовідносинах перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу, а саме з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 466/5303/18 про оскарження донарахування споживачем, крім цього, оскільки перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, подання позову ОСОБА_1 про скасування донарахування є вчиненням дії, які свідчать про визнання особою обов`язку перед Оператором ГРМ.

За змістом ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК Україниперебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

Отже, у разі, якщо позовні вимоги визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення ст. 267 ЦКУкраїни та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим судом, про порушення свого права через факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу позивач дізнався 03.05.2018, коли відповідні обставини були підтверджені експертизою.

Відповідно, саме з цим моментом пов`язується початок обчислення позовної давності.

Поряд з цим, не може залишитися поза увагою суду і те, що засіб вимірювальної техніки був знятий ще 24.04.20218, саме за підозрою втручання у конструкцію лічильника через фарбування корпусу такого.

За таких обставин, висновки місцевого суду про те, що строк позовної давності розпочався з моменту встановлення факту несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, а саме 03.05.2018, є правильним.

Станом на момент пред`явлення позивачем даного позову до суду, 11.11.2022, передбачений законом трирічний строк позовної давності сплив.

У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що уся подальша процедура розгляду актів про порушення, визначення розміру донарахувань споживачу, не змінює моменту виявлення позивачем порушення та особи, що його вчинила, відповідіно, і початку перебігу строку позовної давності.

Більше того, виставлений відповідачу рахунок та його направлення на адресу відповідача є юридичним фактом, з настанням якого пов`язаний початок перебігу строку позовної давності.

Аналогічні висновки щодо визначення початку перебігу строку позовної давності у схожих правовідносинах, висловлені Верховним Судом у постанові № 466/9977/16-ц від 02.10.2019 (провадження № 61-16315св18); у постанові від 31.05.2021 № 913/567/19 (913/405/20).

В свою чергу, відповідно до п. 12 глави 5 Розділу ХІ вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені положення Кодексу газорозподільних систем не є відсилочними нормами та не мають жодного відношення до строків давності, не змінюють таку та не встановлюють спеціальну.

При цьому, констатація заборгованості простроченою має відповідні правові наслідки, зокрема стягнення неустойки, індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, тощо.

Однак, відповідні положення не виключають можливості звернення Оператора ГРМ до суду про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу.

Таким чином, той факт, що сам Кодекс газорозподільних систем встановлює правило відповідно до якого, у разі оскарження споживачем донарахунку до винесення остаточного рішення у судовій справі, заборгованість не вважається простроченою, не є перешкодою для пред`явлення відповідних вимог оператором та не свідчить про переривання позовної давності.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про те, що у період оскарження донарахування не облікованого об`єму природного газу спозивачем, на підставі п. 12 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем право вимоги на стягнення донарахування не виникає, є суб`єктивним трактуванням позивачем норм матеріального права та супереджить самим же положенням Кодексу.

Таким чином, районий суд правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті й справедливе рішення, дійшовши його на основі повно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, з дотриманням норм матеріального й процесуального права.

Не спростовує висновків суду і доводи про те, що подання позову ОСОБА_1 про скасування донарахування є вчиненням дії, які свідчать про визнання нею обов`язку перед Оператором ГРМ, оскільки, як правильно вказав місцевий суд, така дія навпаки свідчить про невизнання зобов`язань щодо сплати вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 04 липня 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк