Справа № 463/1727/22
Провадження № 2/463/271/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Косопуд М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про захист прав споживача, визнання кредитного договору частково недійсним, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №Z70.977.77271 від 31.07.2017 року в розмірі 36947,49 грн. та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 31.07.2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Z70.977.77271, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 11858 грн., зі сплатою 5,50 % річних, зобов`язався такі повернути у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90. Відповідно до зазначеного договору до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за кредитний договір №Z70.977.77271 від 31.07.2017 року, що укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 03.12.2020 утворилась заборгованість в розмірі 36947,49 грн. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 30.11.2021 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачпродовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05.05.2022 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з участю сторін.

16.06.2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пащук Артем Ігорович, звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», в якій просить суд визнати недійсним п. 6 кредитного договору №Z70.977.77271 від 31.07.2017 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея банк» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором з моменту укладення кредитного договору та зобов`язати ТОВ "ФК "ПРОФІТ КАПІТАЛ", здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №Z70.977.77271 від 31.07.2017 року укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Ідеа банк», зарахувавши сплачену ОСОБА_1 плату за обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 покликається на те, що встановлена банком послуга у вигляді «плати за обслуговування кредиту» є несправедливою умовою кредитного договору. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та задоволити зустрічний позов в повному обсязі.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 17.06.2022 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання недійсними пунктів кредитного договору та зобов`язання до вчинення дій до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення по справі не заперечив. Просить позов задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи без його участі,позовні вимоги заперечив та просив суд задоволити зустрічний позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Судом встановлено, що 31.07.2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 кредитний договір №Z70.977.77271, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 11858 грн., зі сплатою 5,50 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90. Відповідно до зазначеного договору до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за кредитний договір №Z70.977.77271 від 31.07.2017 року, що укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Додатком до кредитного договору №Z70.977.77271 від 31.07.2017 року є Паспорт споживчого кредиту, в якому передбачений розділ "Платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання Договору". Пунктом 2 вказаного розділу передбачена плата за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,3 % щомісячно від початкової суми кредиту. Пунктом 5 Паспорту споживчого кредиту регламентований порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Аналіз умов Договору дає підстави вважати, що комісія є платою за обслуговування кредиту, що становить 23 478,60 грн., враховуючи суму кредиту, яка становить 11 858 грн., вказана комісія являється не пропорційним навантаження на боржника.

Відповідно до п.1.10 кредитного договору за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС- повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Положенням пунктів 3.2.1., 3.2.4. кредитного договору передбачено право позичальника одержувати через банк інформацію про заборгованість за цим договором, та право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватись позичальнику, за законом.

Згідно пункту 6.1. кредитного договору, таблиці щомісячних внесків графіку щомісячних платежів за Кредитним договором Банк встановив на постійні основі плату за обслуговування кредитної заборгованості, загальний розмір якої складає 23 478 грн. 60 коп. (391,31 грн.х60міс.).

Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується копією ордеру-розпорядженням №1 від 31.07.2017 року. Однак, відповідач не повернува отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість за кредитним договором №Z70.977.77271 від 31.07.2017 року, яка згідно довідки - розрахунку заборгованості, станом на 03.12.2020, становить 32599,47 грн. та складається із наступного: основний борг 11 659,44 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 6852,87 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 14087,16 грн., сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 1055,47 грн., сума заборгованості за інфляційними втратами 3292,55 грн.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 23.11.2021 вих. №23/2021, на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень. Згідно даної вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_1 будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

Однак, ОСОБА_1 належним чином не відреагувала на вимогу та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1 та 2ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пункту 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12цьогоЗакону.

Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. А відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована плата за обслуговування кредиту (комісія) в розмірі 14087,16 грн., не підлягає стягненню з відповідача.

Оскільки відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 не було здійснено жодної проплати по комісії, тому не має підстав для перерахунку та зарахування сплаченої ОСОБА_1 плати за обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)).

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 71-73 постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90 цс19) дійшла таких висновків: недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи те, що судом встановлено нікчемність умов кредитного договору то з відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 слід стягнути заборгованості за кредитним договором в розмірі 18512,31 грн. (з розрахунку 11659,44 грн. (заборгованість за основним боргом) 6852,87 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками) = 18512,31 грн.).

Позивач просить суд стягнути заборгованість на підставі ст. 625 ЦПК України, тобто з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із порушення грошового зобов`язання судом до уваги не береться, з тих підстав, що даний розрахунок проведений із суми заборгованості 32599,47 грн.

Зважаючи на те, що заборгованість за кредитом становить 18512,31 грн., тому при вирішенні позову судом проведено власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із порушення грошового зобов`язання за період з 03.12.2020 року по 10.01.2022 року на суму заборгованості 18512,31 грн. За період з 03.12.2020 по 10.01.2022 нараховуються 3% річних в розмірі 614.59 грн. Інфляційні втрати за період з 03.12.2020 по 10.01.2022 складають 2037.37 грн.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_1 грн. 21164,27 грн.(з розрахунку 11659,44 грн. (заборгованість за основним боргом) 6852,87 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками) 614.59 грн. ( 3% відсотки річних), 2037.37 грн. (інфляційні втрати ) = 21164,27 грн.).

Враховуючи наведені вище мотиви та визнання судом нікчемними умов договору, які позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсними, в зустрічному позові слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1421,17 грн.

Керуючись ст.ст.4, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.81,128, 141,223, 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором №Z70.977.77271 від 31.07.2017 року в розмірі 21164, 27 грн. (дванадцять одну тисячу сто шістдесят чотири гривні двадцять сім копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» сплачений судовий збір в розмірі 1421, 17 грн (тисячу чотириста двадцять одну гривню сімнадцять копійок)

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Судове рішення складено та підписано 13 квітня 2023 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», місцезнаходження: м.Київ, вул.Набережна Лугова, 8, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Г.Б. Жовнір