Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. Справа153/448/23

Провадження2/153/116/23-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №153/448/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду зі вищевказаним позовом. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася дочка ОСОБА_3 від ОСОБА_2 , з яким вона не перебувала у шлюбі. Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 травня 2022 року справа №153/1092/20 ОСОБА_2 визнано батьком, на підставі вказаного рішення суду Ямпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) отримано свідоцтво про народження дочки ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 . Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці виповнилося 18 років. На даний час вона навчається на денному відділенні Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу Вінницької області період навчання до 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою навчального закладу. Дочка ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю. У зв`язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, утримувати матері дочку складно, так як вона являється особою з інвалідністю і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2500 гривень, інших доходів не має. У зв`язку з чим вона та дочка опинилися у скрутному матеріальному становищі. Відповідач ніякої фінансової, матеріальної допомоги на утримання дочки не дає. Наскільки відомо позивачеві, відповідач має постійний дохід, отримує пенсію по інвалідності, у власності має сільськогосподарську техніку, якою надає послуги громадянам та отримує доходи. Має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 . Позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та звернутись до суду. Просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти у зв`язку із продовженням навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до завершення навчання.

Відповідач ОСОБА_2 17.04.2023 за вхід.№2382 подав до суду відзив наступного змісту: позивач просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , 2005 року народження, яка продовжує навчання в розмірі 3000 грн. щомісячно до завершення навчання. Згідно ч.1 ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батька або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження дітьми навчання (форма навчання може бути як денна, так і заочна); потреба дітей у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Така позиція закріплена безпосередньо в п.20 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі-Постанова Пленуму ВСУ),а також в постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 та від 20.05.2020 у справі №635/1139/17. Так сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справи за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Хоча і не заборонено законом, але із позовом звертається мати, а не донька, що ставить під сумнів, що донька взагалі потребує від нього фінансової допомоги. Відповідач постійно з донькою спілкується, допомагає і до нього донька не зверталася із питанням надання їй коштів. Позивач у позові взагалі не вказує практичну потребу в наданні доньці фінансової допомоги на навчання, (необхідність плати за навчання, придбання підручників, проїзд, тощо), а лише формально посилається на бланкетні норми сімейного кодексу, не зазначаючи конкретну потребу в стягненні аліментів, що суперечить правовій позиції висловленій в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №761/10510/17. Саме тому при ухвалені судового рішення у справі просить суд врахувати, що він хворіє і потребує постійного лікування, а у зв`язку з ускладненням хвороби 05.01.2023 був госпіталізований, 20.01.2023 був виписаний з лікарні. По рекомендації лікаря йому протипоказано фізичне навантаження, приймає ліки. Повторний курс реабілітації назначено лікарем через три місяці. Відповідач являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання , довічно, отримує пенсію по інвалідності 2500 грн., що документально підтверджується, інших доходів не має. Посилання позивача на те, що він має сільськогосподарську техніку та отримую доходи є брехнею, та не відповідає дійсності. Згідно ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку із чим, просить суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

31 березня 2023 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 19 квітня 2023 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися, а лише повідомлялися про день розгляду справи. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заяви, клопотання: 17.04.2023 за вхід.№2382 відповідачем подано відзив.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 19.04.2023, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта (а.с.3) судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Русава Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована АДРЕСА_1 .

Із копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №019445 виданої Томашпільська м/р МСЕК (а.с.5) судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , група інвалідності - друга, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.01.2025, висновок про умови та характер праці - протипоказано помірне (значне) фізичне, динамічне і статичне навантаження, шкідливі умови праці, дата видачі 06.12.2022.

Із копії довідки (а.с.6) судом встановлено, що ОСОБА_1 пенсіонер з 01.09.2022. На даний момент отримує пенсію в розмірі 2500 грн. Сума пенсії за період з 01.09.2022 по 28.02.2023 складає 14400 гривень 00 копійок.

Із копії повторно виданого Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 29.11.2022 (а.с.7) судом встановлено, що позивач і відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилася у селі Русава Ямпільського району Вінницької області.

З довідки виданої директором коледжу вих.№54 від 17 березня 2023 року (а.с.8) судом встановлено, що ОСОБА_3 є студенткою Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу Вінницької області, на ІІІ курсі державної денної форми навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року.

Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №2 (а.с.9-10) судом встановлено, що 29.11.2022 внесено зміни відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері) змінено на відповідно до ст.126 СК України, Відомості про дитину: по батькові ОСОБА_3 змінено на ІНФОРМАЦІЯ_9 ; відомості про батька, прізвище ОСОБА_3 змінено на ІНФОРМАЦІЯ_10 ; відомості про батька, по батькові ОСОБА_3 змінено на ІНФОРМАЦІЯ_11 ; відомості про батька, дата народження інформація відсутня змінено на ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Із витягу №03-07,14/58 про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб (а.с.11) судом встановлено, що позивач разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зареєстровані за адресою - АДРЕСА_1 .

Із пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності 3 грн. загальне захворювання довічно.

Із виписки - епікриз із медичної картки стаціонарного хворого судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на лікуванні у КНП «Ямпільська територіальна лікарня» із 05.01.2023 по 20.01.2023.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку батька утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частиною 1 ст.199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріально допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу (ч.1 ст.200 СК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 - донька позивача та відповідача досягла 18-річного віку, продовжує навчання на денній формі та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги; відповідач є працездатною особою, хоча й є інвалідом 3 групи, однак мати дитини також є інвалідом 2 групи, тобто батьки ОСОБА_3 обоє мають інвалідність, а тому як батьки мають обов`язок по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Судом враховується те, що як і відповідач, так і позивач, обоє хворіють, однак стовідсоткових підстав для звільнення їх від обов`язку утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, судом не встановлено. А тому, для забезпечення майбутнього дитини (здобуття нею освіти), а також її розвитку, суд вважає за необхідне, що сторони мають хоча б у мінімальному розмірі, однак допомагати дитини по отриманню нею освіти, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача, відсутність у нього на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, оскільки ним не надано доказів на противагу цьому, його фізичний стан (хвороба, наявність 3 групи інвалідності), позицію позивача, а також те, що навчання здійснюється на бюджетній основі та приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, з відповідача слід стягнути у твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки стягуючи саме такий розмір аліментів, суд враховує і те, що доньку також має утримувати і мати, а не тільки батько. Тому в іншій частині заявлених вимог суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 29 березня 2023 року за вхід.№2013, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 29 березня 2023 року.

Що стосується судових витрат, то суд зазначає наступне:

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України суд має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" із врахуванням пропорційності задоволених позовних вимог у сумі 715 гривень 73 копійки. Іншу частину судового збору у сумі 357 гривень 87 копійок компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 430 ЦПК України і на підставі ст.ст.180, 181,182, 184, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки села Русава Ямпільського району Вінницької області, зареєстрованої АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка продовжує навчання в Могилів-Подільському монтажно-економічному фаховому коледжі Вінницької області, у твердій грошовій сумі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 29 березня 2023 року по 30 червня 2023 року, тобто до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 річного віку.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, судовий збір в дохід держави у сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 73 копійки

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк