Провадження № 6/638/188/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Теслікової І.І.,

за участю секретаря Федорова О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у режимі відеоконференції заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про відстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 лютого 2023 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» - Межевська Є.Л. звернулась до суду з заявою про відстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 лютого 2023 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в частині, що підлягає негайному виконанню поновлення на посаді керівника управління безпеки по Північно-Східному регіону ГО до закінчення апеляційного розгляду справи, але не більше одного року з дня ухвалення рішення.

В обґрунтування заяви зазначає, що за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ ПриватБанк про поновлення на роботі є обставини, що унеможливлюють виконання рішення суду від 28.02.2023 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника управління безпеки по Північно-Східному регіону ГО.

Такими обставинами є те, що визначена судом посада для поновлення працівника як рівнозначна, не є вакантною ані станом на дату ухвалення рішення, ані станом на дату подання цієї заяви.

Згідно з штатним розписом управління безпеки по Північно-Східному регіону ГО станом на дату ухвалення рішення у справі за позовом ОСОБА_1 (28.02.2023) передбачено одну штатну одиницю на посаді начальник управління (посадова підгрупа керівник управління безпеки по макрорегіону ГО) в Управлінні безпеки по Північно-Східному регіону ГО, яка зайнята співробітником, що працює на цій посаді, тобто посада не є вакантною.

Посада керівника управління безпеки по Північно-Східному регіону ГО зайнята Столбовим В.Ф., який перебуває на цій посаді з 02.08.2021 на підставі наказу про переведення № Э.DN-ПП-2021-7091323 від 29.07.2021. На цю посаду Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.04.2023 3 ОСОБА_3 був переведений з посади начальника Управління безпеки в Харківському ГРУ Напряму Служба безпеки Головного офісу АТ КБ ПриватБанк.

Натомість ОСОБА_1 з 08.07.2017 (з дати відповідного переведення) і до 30.07.2021 (дати звільнення з роботи), займав посаду керівника управління безпеки у Кременчуцькій філії Напрямку Служба безпеки Головного офісу АТ КБ ПриватБанк, тобто посаду в іншому структурному підрозділі Напрямку Служба безпеки, що не входив і не входить до складу Управління безпеки в Харківському ГРУ.

Той факт, що ОСОБА_1 до звільнення займав посаду керівника управління безпеки у Кременчуцькій філії Напрямку Служба безпеки Головного офісу АТ КБ ПриватБанк, підтверджується наступними матеріалами справи № 638/14165/21: в наказі про переведення № Э.DN-ПП-2017-6782300 від 08.06.2017 зазначено підрозділ: Головний офіс / Управління безпеки в Кременчуцькій філії; в наказі про звільнення № Э-DN-УВ-2021-7100284-п від 30.07.2021 вказано підрозділ працівника: Головний офіс ПриватБанку / Напрямок "Служба безпеки" ГО / Безпека / Управління безпеки в Кременчуцькій філії; в трудовій книжці ОСОБА_1 на сторінках 12-13 внесено запис "переведений на посаду начальника Управління безпеки в Кременчуцькій філії Головного офісу".

Винятковість цього випадку полягає в тому, що поновлення судом працівника на посаді, яку він не займав, і яка не є вакантною в АТ КБ ПриватБанк, а зайнята іншим працівником, унеможливлює виконання рішення суду та порушує права та інтереси іншої особи, не залученої до участі у справі.

Згідно із судовою практикою у справах про поновлення на роботі здійснюється поновлення працівників на тих посадах, які вони займали до незаконного звільнення або переведення, що відповідає частині першій ст. 235 КЗпП України.

Наразі відсутні підстави для звільнення ОСОБА_3 з посади керівника управління безпеки по Північно-Східному регіону ГО, оскільки ані від працівника, ані від роботодавця не надходила ініціатива з розірвання трудового договору, а також відсутні підстави для припинення трудового договору, встановлені ст. 36 КЗпП України.

Пункт 6 ст. 40 КЗпП України, згідно з яким трудовий договір підлягає розірванню з ініціативи роботодавця у разі поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу, в даному випадку не підлягає застосуванню, оскільки ОСОБА_1 ніколи не займав посаду керівника управління безпеки по Північно-Східному регіону ГО, отже не виконував роботу саме на цій посаді у цьому структурному підрозділі.

Судом першої інстанції у рішенні не зазначено порядок виконання рішення про поновлення працівника на посаді, яку не займав Позивач до звільнення і яка наразі зайнята іншим працівником, що призводить до неможливості виконання Відповідачем рішення в нинішній редакції резолютивної частини судового рішення.

Одночасне перебування двох осіб на одній і тій самій керівній посаді керівник управління в одному і тому самому підрозділі в Управлінні безпеки по Північно-Східному регіону Напрямку Служба безпеки ГО утворить складнощі в розмежуванні повноважень двох керівників одного і того ж підрозділу, і тим самим негативним чином впливатиме на роботу підрозділу, який має істотне значення для забезпечення безпечного функціонування макрорегіонального управління Банку.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.02.2023, повний текст якого було виготовлено 23.03.2023, буде оскаржуватись Відповідачем в апеляційному порядку у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, з підстав, встановлених ст. 376 ЦПК України, в тому числі з тих підстав, що суд першої інстанції, поновлюючи ОСОБА_1 на посаді керівника управління безпеки по Північно-Східному регіону ГО, прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, зокрема, працівника АТ КБ ПриватБанк, який на законних підставах займає цю посаду, - керівника управління безпеки по Північно-Східному регіону ГО Столбова В.Ф.

Представник заявника АТ КБ «Приватбанк» Ювко В.О. в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, які зазначені у ній, та просила суд відстрочити виконання рішення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відстрочення виконання рішення, посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 лютого 2023 року, було задоволено позовні вимоги. Визнано незаконним та скасовано наказ №Э-DN-УВ-2021-7100284-n від 30.07.2021 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади керівника управління безпеки по Північно-Східному регіону ГО. Поновлено з часу звільнення ОСОБА_1 на посаді керівника управління безпеки по Північно-Східному регіону ГО в АТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" (, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 786327,75 грн. (сімсот вісімдесят шість тисяч триста двадцять сім гривень сімдесят п`ять копійок). Стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" (, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1д) на користь держави судові витрати в розмірі 7863,27 грн..

Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; 8) встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства; 9) надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; 10) видачу або продовження обмежувального припису.

Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.99, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97, § 40).

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати рішення суду, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Згідно даних «Судової влади України» на даний час апеляційна скарга на рішення суду не надходила.

У відповідності до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК України).

Як передбачено ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст.435 ЦПК України).

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Додані заявником документи: наказ про переведення ОСОБА_3 та штатний розпис Управління безпеки Північно-Східного макрорегіону ГО станом на 28.02.2023, самі по собі та в сукупності не підтверджують підстав, передбачених ст. 435 ЦПК України для відстрочення виконання судового рішення.

Крім того, судом не встановлено виняткових випадків, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

За вказаних обставин, доводи представника відповідача не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

Керуючисьст.435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про відстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 лютого 2023 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ч. 2 ст.261, ст.354 ЦПК України.

Суддя І.І. Теслікова