Справа № 752/3701/23
Провадження № 2-о/752/388/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.03.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою,-

в с т а н о в и в:

у лютому 2023 році заявник ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим від дня набрання законної сили рішення суду.

В обґрунтування вимог, викладених у заяві, заявником зазначено про те, що 11.11.1972 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, з 1989 року подружжя постійно проживало за адресою: АДРЕСА_1 . 26.06.2006 року ОСОБА_2 вранці вийшов із дому на роботу та зник, жодної інформації про місцеперебування ОСОБА_2 заявник не має.

У зв?язку із зникненням чоловіка ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зверталась із заявою до правоохоронних органів, та з 30.01.2007 року ОСОБА_2 оголошено у розшук, у розшуку останній перебуває і станом на час звернення до суду як безвісно зниклий.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.02.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду (а.с. 39-40).

Клопотання, заяви процесуального характеру до суду не надходили.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви.

Вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.11.1972 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований Заїздською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області, що стверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Згідно даних листа Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 20.10.2022 № Ш-2510/125/52/03-2022, за наявними обліками Національної поліції України, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться у розшуку за Печерським УП ГУНП у м. Києві, як безвісно зниклий, ОРС № 06-1207 від 30.01.2007 року (а.с. 33).

Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18.

Заявником надано в розпорядження суду докази, що вказують на здійснення заходів щодо розшуку ОСОБА_2 та з?ясування можливих причин його зникнення. Відтак, суд надходить до висновку про наявність обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 258-273, 305-309 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою, - задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - с. Озерне Білоцерківського району Київської області.

Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати день набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Суддя