РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/395/23

провадження у справі № 2/0285/313/23

18 квітня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" , представник позивача Лизуненко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про зняття заборони на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

19.01.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", у якому просив зняти заборону з належного йому нерухомого майна, яка була накладена на підставі повідомлення без номера б/н 24.03.2006 року, видавник: ОСБ 2943 № реєстра: 1, внутр. № 89012ЕЗС2АЕD232F664C, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року : Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3009303, 24.03.2006, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора Новоград-Волинський міськрайонний нотаріальний округ, номер запису про обтяження : 11766694. Просив стягнути судові витрати з відповідача.

В обгрунтування позову вказав, що є власником будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 . З метою розпорядитися належним йому майном він звернувся до нотаріуса, від якого стало відомо, що на його нерухоме майно накладено обтяження на підставі повідомлення без номера б/н 24.03.2006 року, видавник: ОСБ 2943 № реєстру: 1, внутр. № 89012ЕЗС2АЕD232F664C, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року : Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3009303, 24.03.2006, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора Новоград-Волинський міськрайонний нотаріальний округ, номер запису про обтяження : 11766694.

Обтяження на об`єкти нерухомості накладено до того, як він набув на них право власності. Вказав, що в 1993 році у відділенні Ощадбанку( ОСБ) № 2943 ним було оформлено кредит на будівництво будинку, який в цьому ж році погасив, так як їздив за кордон на заробітки. Згідно відповіді АТ "Державний ощадний банк України" будь-яка заборгованість за кредитами відсутня. Скасування обтяження у позасудовому порядку на теперішній час є неможливим. Оскільки у його власності перебуває нерухоме майно, то з існуванням вказаних обмежень він позбавлений права розпоряджатись своїм майном.

23.01.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

14.02.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки АТ "Державний ощадний банк України" не є належним відповідачем.

20.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті.

Сторони в судове засідання не прибули. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач заявив письмові клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи без участі представника банку.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до повного задоволення за наступних підстав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 2015 року є власником нерухомого майна, зокрема житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_2 , що слідує з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Свідоцтва про право власності на нерухоме майно /а.с.6,7,8,9,10-11/.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 наявне обтяження: заборона на нерухоме майно, яка була накладена на підставі повідомлення без номера б/н 24.03.2006 року, видавник: ОСБ 2943 № реєстра: 1, внутр. № 89012ЕЗС2АЕD232F664C, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року : Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3009303, 24.03.2006, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора Новоград-Волинський міськрайонний нотаріальний округ, номер запису про обтяження : 11766694/а.с.10-11/.

Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992 року за № 2-К, у відповідності зі Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31.12.1991 року за № 4, «Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР», з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в «Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України».

Розпорядженням № 106/99-рп Президента України від 20.05.1999 року та постановою №876 Кабінету міністрів України від 21.05.1999 року, «Державний спеціалізований комерційний ощадний банк України» перетворено у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

З вищенаведеного слідує, що АТ ««Державний ощадний банк України» з моменту утворення та на теперішній час є державним банком та правонаступником відповідного банку, в інтересах якого накладено заборону, що відповідачем не спростовано.

Пунктом 134 Глави 6 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом № 18/5 Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року, яка втратила чинність на підставі наказу № 20/5 Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року, передбачалось, що державний нотаріус за місцезнаходженням жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки накладає заборону їх відчуження:

1) за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку;

2) при посвідченні договору довічного утримання;

3) при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна;

4) в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вищезазначеної інструкції, державні нотаріальні контори під час накладання обтяження у вигляді заборони на відчуження майна на підставі повідомлення установи банку, у тому числі у 1995 році, виконували виключно функцію реєстратора, тому державна нотаріальна контора не може бути відповідачем у даній справі.

Пунктом 9 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що накладання та зняття заборон щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Пунктом 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

За таких обставин, суд визнає необгрунтованими заперечення представника АТ "Державний ощадний банк України" проти того, що вони є не належним відповідачем у справі.

Чинне на час виникнення спірної заборони законодавство передбачало реєстрацію заборон винятково на паперових носіях - в реєстрах для реєстрації заборон, з вчиненням відповідного запису в алфавітній книзі обліку заборон і арештів.

Станом на дату реєстрації обтяження заборони в реєстрі, правові, економічні, організаційні засади системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав визначались Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" N 1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон N 1952-IV).

З дати набрання чинності Законом №1952-IV, реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється виключно у випадках: 1) вчинення правочинів щодо нерухомого майна; 2) за заявою власника (володільця) нерухомого майна. При цьому, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Наказом Міністерства юстиції від 18.08.2004 N85/5 (далі - наказ Мін`юсту № 85/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2004 року за № 1020/9619 (наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції N 1844/5 від 14.12.2012) "Про внесення змін та доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України" (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції України №111/5 від 28.12.2006), з метою вдосконалення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, збереження та захисту даних, що містяться у ньому, підвищення рівня захисту майнових прав та інтересів громадян і юридичних осіб, а також профілактики злочинів проти власності, внесено зміни та доповнення до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, зареєстрованого в Мін`юсті 10.06.1999 за №364/3657, виклавши його в новій редакції, та затверджено Інструкцію про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно з пунктами 6, 7 наказу Мін`юсту від 18.08.2004 N85/5 встановлено, що до припинення функціонування бази даних раніше створеного реєстру, у порядку, передбаченому пунктом 4 цього наказу, перевірка відсутності або наявності заборони відчуження та арештів об`єктів нерухомого майна здійснюється за допомогою баз даних раніше створеного та модернізованого реєстрів. Після повного перенесення бази даних раніше створеного реєстру до бази даних модернізованого реєстру державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України забезпечує довічне зберігання бази даних раніше створеного реєстру.

Відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 09.06.1999 №31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004 № 85/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.08.2004 року за №1020/9619, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони, арешти; видані витяги з Реєстру заборон (пункт 1.1).

Держателем Реєстру заборон є Міністерство юстиції України, яке розробляє організаційні, методологічні принципи ведення Реєстру заборон та забезпечує його функціонування (пункт 1.3).

Адміністратором Реєстру заборон є державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, що має повний доступ до електронної бази даних і відповідає за її технічне та технологічне створення та ведення, матеріально-технічне та технологічне забезпечення, за збереження і захист даних, що містяться в Реєстрі заборон (пункт 1.4).

Реєстраторами Реєстру заборон є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії.

Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, судів та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; вносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон (пункт 1.5).

Таким чином, повідомлення відділення банку, зареєстроване у встановленому порядку, свідчить про необхідність погашення у визначений строк суми позики.

Заборона, вчинена на підставі цього повідомлення в порядку, який існував на час отримання позики та внесена нотаріусом в реєстр, відповідно до норм чинного законодавства.

Підставою зняття заборони відчуження є погашення позики.

Разом з тим, відповідач у своєму повідомленні від 21.12.2022 року та у відзиві на позовну заяву повідомив про відсутність будь-яких претензій до позивача та про відсутність за ним будь-якого боргу перед банком. За таких обставин, суд вважає, що матеріалами справи підтверджується відсутність заборгованості позивача перед АТ "Державний ощадний банк України".

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що обмеження щодо нерухомого майна позивача продовжує діяти після спливу багатьох років, незважаючи на відсутність відомостей про здійснення будь-яких дій, які б були направлені на забезпечення погашення боргу, відсутність вимог банку про погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що наявна спірна заборона не пов`язана з реальним забезпеченням зобов`язання.

Зазначені обставити свідчать про відсутність заборгованості в позивача, а заборона відчуження майна є суттєвим втручанням у здійснення права власності на належне йому майно, яке порушує баланс між публічним й приватним інтересом, що є підставою зняття такої заборони.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 284, 289, 352, 354, 355ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» про зняття заборони на нерухоме майно - задовольнити у повному обсязі.

Зняти заборону на відчуження нерухомого майна, яка була накладена на підставі повідомлення без номера б/н 24.03.2006 року, видавник: ОСБ 2943 № реєстра: 1, внутр. № 89012ЕЗС2АЕD232F664C, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року : Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3009303, 24.03.2006, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора Новоград-Волинський міськрайонний нотаріальний округ, номер запису про обтяження : 11766694, власником якого є ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Найменування сторін:

- позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 );

- відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» ( , місцезнаходження вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ)

Дата складення повного судового рішення 18.04.2023 року.

Суддя А.В.Михайловська