КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 752/15264/22

номер провадження №22-ц/824/8430/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник заявника Ілясов О.О. ,

представник заінтересованої особи Рибак І.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - Ілясова Олександра Олександровича

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва 27 лютого 2023 року /суддя Шевченко Т.М./

за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Адміністрація державної прикордонної служби України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Ілясова О.О. звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, факт перебування дочок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на утриманні їхнього батька ОСОБА_2 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва 27 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено./а.с. 138-141/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 - Ілясов О.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не неправильно оцінено електронний доказ, неправильно установлено обставину можливості отримання апелянтом довідки в позасудовому порядку та прийнято необґрунтоване рішення.

Вказував, що інформація, про неможливість отримання довідки про перебування дітей на утриманні батька в позасудовому порядку, є загальною та відкритою, та не потребувала доказування обставини шляхом надання апелянтом суду довідки про неможливість її отримання. Діючим законодавством України не передбачено можливості отримання довідки про перебування дітей на утриманні батька в позасудовому порядку. Відповіддю №10413-10413/5-94-6 від 29.03.2023 року Служба у справах дітей повідомила, що «до компетенції служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації видача таких довідок не належить.» Вказана відповідь Служби у справах дітей фактично є даними про неможливість отримання довідки про те, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків, необхідність в її отриманні виникла після рішення суду першої інстанції.

Представник заінтересованої особи І. Рибак звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Наголошував, що заявником не надано належних доказів перебування дітей на утриманні, фактичною метою є безперешкодний перетин кордону у воєнний час та не залучено належних заінтересованих осіб - матерів дітей.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення зміні, з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з інших підстав, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_5 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 8). Відповідно до даних вказаного свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 9). Відповідно до даних вказаного свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Солом?янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 10). Відповідно до даних вказаного свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

У березні 2022 року ОСОБА_2 виїхав за межі України, що стверджується відповідними відмітками про перетин державного кордону у паспорті заявника для виїзду за кордон (а.с. 14-22).

Відповідно до даних довідки про реєстрацію за місцем проживання від 19.08.2022. місце проживання ОСОБА_2 з 24.03.2022 зареєстровано у м. Відень за відповідними адресами (а.с. 35-36).

27.05.2021 року Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ № 756/7638/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.05.2021 та до досягнення дітьми повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного 03.01.2023 державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_2 за судовим наказом № 756/7638/21 від 27.05.2021 відсутня.

05.07.2022 ОСОБА_2 звернувся із заявою до Державної прикордонної служби України, в якій просив надати роз`яснення щодо можливості перетину ним державного кордону під час військового стану, а також необхідних для цього документів (а.с. 11).

Листом за підписом Першого заступника Голови Державної прикордонної служби України В. Нікіфоренко від 25.07.2022 ОСОБА_2 надано роз`яснення щодо документів, необхідних для перетину державного кордону під час дії правового режиму воєнного стану (а.с. 12-13).

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник зазначає, що встановлення даного юридичного факту необхідно останньому з метою підтвердження підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та можливості перетину кордону України, для виїзду за її межі.

Відмовляючи у задоволенні заяви, судом першої інстанції вказано, що порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України.

Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», військовому командуванню, зокрема і Державній прикордонній службі України, визначено завдання щодо запровадження та здійснення передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. На період дії воєнного стану можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст.ст. 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

Виїзд з України громадян України здійснюється з урахуванням вимог, передбачених Правилами перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 з відповідними змінами (далі - Правила), та у відповідності із вимогами Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

За змістом п. 2-6 Правил категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України, визначено частиною першою статті 23 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зокрема, абзацом четвертим ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено таку категорію, як жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Для перетину кордону на даній підставі необхідно надати підтверджуючі документи на утримання трьох і більше дітей віком до 18 років.

Підтвердженням того факту, що дитина знаходиться на утриманні одного із батьків або опікуна, є довідка, видана органом місцевого самоврядування через центр надання адміністративних послуг за місцем проживання заявника.

Порядок замовлення такої послуги та отримання запитуваної довідки врегульовано і у Єдиному державному порталі електронних послуг "Дія" функціонування якого визначається Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Питання Єдиного державного веб-порталу електронних послуг та Єдиного державного порталу адміністративних послуг» від 4 грудня 2019 року №1137, доступ до якого є загальним та відкритим.

Суд першої інстанції вказував на те, що доказів звернення заявника до відповідного органу місцевого самоврядування через центр надання адміністративних послуг за місцем проживання заявника з метою отримання вказаної довідки, відмови у видачі заявнику такої довідки, матеріали справи не містять.

Враховуючи, що спеціальним законодавством передбачено позасудовий порядок вирішення спірних питань, зокрема, визначено процедуру отримання документів, що посвідчують факт перебування дітей на утриманні одного із батьків, на думку суду першої інстанції, правила частини другої статті 315 ЦПК України не підлягають застосуванню у даному конкретному випадку.

Однак з таким висновком суду у повній мірі погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав;

- чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Водночас, в умовах воєнного стану за умов перебування заявника за кордоном та окремого проживання з двома з трьох дітей у зв`язку з розлученням, останній позбавлений можливості звернення до відповідних органів щодо встановлення перебування всіх трьох дітей на утриманні, на що суд першої інстанції уваги не звернув, вказуючи лише на позасудовий порядок вирішення вимог заявника.

Так, судом встановлено, що звертаючись до суду з даною заявою, заявник зазначає, що встановлення даного юридичного факту необхідно останньому з метою підтвердження підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та можливості перетину кордону України, для виїзду за її межі.

На підтвердження перебування дітей на утриманні, заявником надано свідоцтва про народження та дані щодо сплати аліментів.

Водночас, апеляційний суд вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Тобто саме заявник в справах окремого провадження зобов`язаний надати суду докази, за якими він просить встановити юридичний факт.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що у 2022 року заявник виїхав за межі України, зареєстрував своє місце проживання у м. Відень, державний кордон України на в`їзд з того часу не перетинав, даних щодо місця проживання дітей матеріали справи не містять.

Подаючи заяву до суду про встановлення факту перебування на утриманні, заявник не зазначає заінтересованими особами мам спільних із заявником дітей, які і повинні свідчити щодо утримання їх спільних дітей, оскільки такий обов`язок покладається на обох батьків.

Факт сплати аліментів сам по собі не свідчить про повноту визначення чи перебуває особа на утриманні, дані про регулярність такої виплати, її обсяг, добровільність інших платежів на утримання дітей матеріали справи не містять, рішення про визначення місця проживання дітей разом з батьком у матеріалах справи також відсутнє.

Водночас, поняття утримання законодавчо не визначено і покладається на розсуд суду, за достатності доказів наданих заявником.

Крім того, статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено таку категорію, як жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Визначальним фактором є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей.

За роз`ясненнями Держприкордонслужби, для перетину кордону на даній підставі необхідно надати підтверджуючі документи на утримання трьох і більше дітей віком до 18 років. Такими документами можуть бути свідоцтва про народження трьох і більше дітей або свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю цих дітей та, відповідно, свідоцтва про народження цих дітей, або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком, або рішення суду про розірвання шлюбу та рішення органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, або посвідчення батька багатодітної сім`ї. Також слід врахувати, що якщо чоловік не проживає однією сім`єю зі своєю дитиною (дітьми), необхідно надати докази утримання такої дитини (дітей). Підтверджуючими документами можуть бути рішення суду про призначення аліментів на утримання дитини (дітей) та довідка з виконавчої служби про відсутність заборгованості по сплаті аліментів, розміру сплати таких аліментів тощо.

Після чого, за умови подачі вказаних документів, заявник, в разі відмови у перетині кордону, вправі оскаржувати вказане рішення.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, апеляційний суд вказує на те, що доказів на підтвердження факту перебування дітей на утриманні заявника в матеріалах недостатньо, всі заінтересовані особи не залучені, і саме за таких додаткових підстав відмовляє у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Судові витрати у справі апеляційний суд покладає на заявника та апелянта, оскільки у вимогах заяви відмовлено.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - Ілясова Олександра Олександровича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва 27 лютого 2023 року - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва 27 лютого 2023 року - змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: