Справа № 495/104/23
З а о ч н е р і ш е н н я
18 квітня 2023 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Шевчук Ю.В.,
за участю секретаря Бучка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження справу за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
04 січня 2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
05.06.2019 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І-2019, предметом якого є відступлення Права вимоги до Боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах.
24.12.2019 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Позивачем укладено Реєстр прав вимог до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І-2019, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладений між Відповідачем та ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», перейшло до позивача.
Для підтвердження факту укладення Кредитного договору Позивач надає суду належним чином завірені копії Комплексного договору №5/1119329 від 05.07.2017 року із додатками.
Згідно з п. 1.2. Договору кредит наданий Позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу.
Відповідно до Виписки з рахунку період: 05.07.2017 рік - 11.01.2020 рік перераховано кошти в сумі 1 459,58 грн., отримувач СК УНІКА ЖИТТЯ, ПРАТ, та 31 730,00 грн., отримувач ОСОБА_1 , загальна сума 33 189,58 грн.
Відповідно до п. 1.1. Комплексного договору встановлено, що кредиту сумі 33 189,58 грн. надається Позичальникові з 05.07.2017 року до 04.07.2021 року. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно с число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як День повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту.
Пунктом 1.2. Комплексного договору передано, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування.
Відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.3.1 Комплексного договору підлягають сплаті позичальником щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка) починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором. Фактично до дня відступлення права вимоги від Банку до Позивача, оскільки Позивач не нараховує відсотки.
Комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості( надалі-комісія) відповідно до п.1.3.2. щомісячно в розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту зазначеної в п.1.1. Договору. Позивач не нараховує комісію з дати набуття права вимоги.
Станом на 22.12.2022 року відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та наявної заборгованості за кредитом.
-1210,21 грн. заборгованість за відсотками;
-4580,16 грн. заборгованість за комісією;
-486,86 грн. заборгованість за пенею.
Пунктом 3.1. Комплексного договору передбачено обмеження зі сплати пені, саме: у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору на суму простроченого платежу нараховуєтеся пеня в розмірі подвійної облікової; ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Інфляційне збільшення: 8 970,86 грн., пеня (не більше ніж 15% від суми простроченого платежу): 2 010,72 грн..
-1210,21 грн. заборгованість за відсотками;
-4580,16 грн. заборгованість за комісією;
-2010,72 грн. нарахована пеня;
-8970,86 грн. інфляційне збільшення.
В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Ніяких заяв, заперечень, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду відповідачем надано не було.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації №R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача, зазначеній у позовній заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.
Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як вбачається з вимог статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до положень статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до статті 76 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
05.06.2019 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І-2019, предметом якого є відступлення Права вимоги до Боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах.
24.12.2019 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Позивачем укладено Реєстр прав вимог до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І-2019, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладений між Відповідачем та ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», перейшло до позивача.
Для підтвердження факту укладення Кредитного договору Позивач надає суду належним чином завірені копії Комплексного договору №5/1119329 від 05.07.2017 року із додатками.
Згідно з п. 1.2. Договору кредит наданий Позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу.
Відповідно до Виписки з рахунку період: 05.07.2017 рік - 11.01.2020 рік перераховано кошти в сумі 1 459,58 грн., отримувач СК УНІКА ЖИТТЯ, ПРАТ, та 31 730,00 грн., отримувач ОСОБА_1 , загальна сума 33 189,58 грн.
Відповідно до п. 1.1. Комплексного договору встановлено, що кредиту сумі 33 189,58 грн. надається Позичальникові з 05.07.2017 року до 04.07.2021 року. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно с число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як День повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту.
Пунктом 1.2. Комплексного договору передано, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування.
Відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.3.1 Комплексного договору підлягають сплаті позичальником щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка) починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором. Фактично до дня відступлення права вимоги від Банку до Позивача, оскільки Позивач не нараховує відсотки.
Комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості( надалі-комісія) відповідно до п.1.3.2. щомісячно в розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту зазначеної в п.1.1. Договору. Позивач не нараховує комісію з дати набуття права вимоги.
Станом на 22.12.2022 року відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та наявної заборгованості за кредитом.
-1210,21 грн. заборгованість за відсотками;
-4580,16 грн. заборгованість за комісією;
-486,86 грн. заборгованість за пенею.
Пунктом 3.1. Комплексного договору передбачено обмеження зі сплати пені, саме: у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору на суму простроченого платежу нараховуєтеся пеня в розмірі подвійної облікової; ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Інфляційне збільшення: 8 970,86 грн., пеня (не більше ніж 15% від суми простроченого платежу): 2 010,72 грн..
-1210,21 грн. заборгованість за відсотками;
-4580,16 грн. заборгованість за комісією;
-2010,72 грн. нарахована пеня;
-8970,86 грн. інфляційне збільшення.
Даних про погашення заборгованості матеріали справи не містять.
При цьому суд зазначає, що відповідач відзив на позовну заяву не надав, та доводів позивача не спростував, хоча повідомлялась належним чином про розгляд справи.
Вирішуючи даний спір суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
На підставі наведених положень, суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (позикодавець) зобов`язується надати грошові кошти (позику) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.
Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на позивача покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.
Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обґрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленого відповідача та обґрунтувати відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права.
Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог позивачем.
Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості по тілу кредиту, заборгованості по річним процентам та заборгованості за щомісячними процентами.
Отже, позивач довів обґрунтованість усіх заявлених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується Платіжною інструкцією №1828 від 29.12.2022 року.
Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі 2481,00 грн..
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 18.04.2023 року.

Суддя: