Провадження № 2-о/127/191/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

заявниці ОСОБА_1 та її представника - адвоката Горбатюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горбатюк Валерій Володимирович, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горбатюк Валерій Володимирович, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Заява мотивована тим, що заявниця є матір`ю ОСОБА_2 та бабусею малолітньої ОСОБА_3 . Заявниця станом на теперішній час, як внутрішньо переміщена особа проживає за адресою АДРЕСА_1 . До останнього часу малолітня дитина ОСОБА_3 проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 . Однак, 17.03.2023 близько 23 год. в квартирі, що за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 нанесла своїй доньці ОСОБА_3 тілесні ушкодження, внаслідок чого за вказаним фактом відділ поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 18.03.2023 розпочав досудове розслідування кримінального провадження №0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Малолітня ОСОБА_3 була передана для подальшого проживання бабусі ОСОБА_1 . Водночас Служба у справах дітей Вінницької міської ради готує позовну заяву про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. 24.03.2023 ОСОБА_2 зателефонувала матері ОСОБА_1 та висловила на її адресу погрози фізичного та психологічного впливу у зв`язку з перебування малолітньої ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_1 . У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2 приїхала до квартири де проживає заявниця, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та без згоди заявника намагалась проникнути до квартири, висловлюючи при цьому погрози на адресу ОСОБА_1 . Працівники поліції, які прибули за викликом ОСОБА_1 винесли терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 від 24.03.2023 серія АА №093934, із забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи; а також забороною в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис винесено строком на 10 діб, тобто до 03.04.2023.

З огляду на зазначені обставини щодо вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_1 , остання, як особа, яка постраждала від домашнього насильства, потребує захисту відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому заявник просила ухвали рішення, яким видати обмежувальний припис щодо тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді заборони: наближатися на визначену відстань (100 метрів) до місця проживання (перебування) та роботи ОСОБА_1 ; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Горбатюк В.В. вимоги заяви підтримали, просили заяву задовольнити з підстав зазначених у заяві.

Заявниця ОСОБА_1 суду пояснила, що її донька ОСОБА_2 17.03.2023 жорстоко побила свою малолітню доньку ОСОБА_3 . Крім того, ОСОБА_2 била свою матір, виражалася в її адресу нецензурними словами, погрожувала. Такі неправомірні дії зі сторони доньки ОСОБА_2 мали місце неодноразово, однак раніше з цього приводу до правоохоронних органів заявниця не зверталась. Також пояснила, що її донька ОСОБА_2 ніде не працює, є наркозалежною особою, внаслідок чого її неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Протягом останніх двох років ОСОБА_2 поводить себе вкрай агресивно. На даний час дитина ОСОБА_3 проживає із заявницею, перебуває на її утриманні. Дитина перебуває у пригніченому стані, боїться матері та не бажає з нею а ні проживати, а ні спілкуватись. Батько ОСОБА_3 на даний час проживає в російській федерації, куди виїхав ще в 2014 році та контакту зі своєю донькою не підтримує. Враховуючи прояви агресії та жорстокості ОСОБА_2 як до своєї малолітньої доньки, так і до своєї матері, заявниця побоюється за своє життя і здоров`я та своєї онуки, а тому звернулась до суду із вказаною заявою.

Заінтересаована особа ОСОБА_2 до судового засідання не з"явилася, повідомлялася судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки №620198 від 22.06.2017 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання заявника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначила заявник, заінтересована особа ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а відповідно онукою заявника ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно характеристики Комунального закладу «Вінницький ліцей №31», малолітня ОСОБА_3 є ученицею 5 Є класу. Мати ОСОБА_2 майже не займається вихованням доньки, пояснюючи це зайнятістю на роботі та поблажливим ставленням до дівчинки. Батьківських зборів у школі не відвідує, спілкування з класним керівником часто уникає. На спілкування дитини з психологом та соціальним педагогом мати згоди не надає.

Відповідно до довідки КНП Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня ВОР від 18.03.2023, ОСОБА_6 18.03.2023 поступила до лікарні з діагнозом: Політравма, закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Множинні забійні садна обличчя. Забій м`яких тканин грудно-поперекового відділу хребта, забій кісток тазу. Госпіталізація ЧПХ.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.03.2023 вбачається, що 18.03.2023 за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження №0000111 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставинами якого ОСОБА_1 просила прийняти міри до своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка нанесла тілесні ушкодження своїй доньці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 23 год. 17.03.2023 за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області Шамкової В.О. залучено ОСОБА_1 до кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 18.03.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як законного представника ОСОБА_3 у зв`язку з проведенням слідчих дій.

Постановою дізнавача СД ВП № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, лейтенанта поліції В. Шамкової в межах кримінального провадження №0000111 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України призначено судово медичну експертизу характеру та важкості тілесних ушкоджень, які мають місце у ОСОБА_3 , яку станом на час розгляду цієї справи не завершено.

Свідок ОСОБА_7 , яка допитана в межах цього ж кримінального провадження, повідомила, що 17.03.2023 близько 22 год. 40 хв. вона з чоловіком вийшли з під`їзду за місцем проживання та почули, що на 10 поверсі, в квартирі, яка здається подобово, чутно голосні звуки. Піднявшись до квартири АДРЕСА_4 , що на 10 поверсі прислухалась до шуму. Біля дверей квартири АДРЕСА_5 було вже добре чутно звуки ударів, крики та плач дитини. Свідок намагалась потрапити до квартири, але дверей ніхто не відчиняв. Під дверима свідок чула, що кричала дитина, яка просила щоб мати її не била. Виходячи зі звуків ударів вона розуміла, що у квартирі дитину б`є мати, а тому вона викликала поліцію. Поки чекали поліцію, з квартири було чутно благання дитини до матері припинити побиття, однак звуки ударів не припинялись. Коли приїхала поліція та вона разом з працівниками зайшла до квартири то побачила дитину, яка була дуже налякана та плакала. На відкритих ділянках тіла дитини свідок бачила «свіжі» синці та садна. При спілкуванні з дитиною остання повідомляла, що її била матір руками та ногами. Причини такого побиття дитина не пояснила. Також дитина повідомляла, що в ході побиття вона благала матір припинити її бити, однак мати ставала ще агресивнішою та била сильніше. Діставшись до дверей дитина покинула квартиру, а коли приїхала швидка медична допомога, дитину передали лікарям. Коли дитина ще перебувала в квартирі мати намагалась наблизитись до неї, але дитина починала плакати ще більше та просила не пускати до неї матір. Таку поведінку дитина пояснювала тим, що мати її вб`є. Про вказану подію свідок повідомила бабусю дитини, яка дуже швидко приїхала та поїхала в лікарню разом з дитиною.

В письмових поясненнях малолітньої ОСОБА_3 , які відібрані працівниками поліції безпосередньо після виявлення факту побиття, остання повідомила, що 18.03.2023 її безпричинно побила матір. Мати била її руками, ногами об стіл. Волосся брала в руки та відтягувала за нього. Також мати била об стіл та плитку, під час чого дитина просила матір побиття припинити, однак мати на прохання дитини припинити побиття не реагувала.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, приблизно о 22.40 год. вона повернулась до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яку винаймала з донькою та побачила доньку зі своїм хлопцем ОСОБА_8 , через що розізлилась та взяла доньку за волосся і скинула з ліжка, після чого за волосся потягнула її до ванної кімнати та вдарила декілька разів долонею своєї руки по обличчю. ОСОБА_9 вибігла з ванної, намагаючись втекти, але вона тримала її за волосся та не дала змоги це зробити, тому донька впала у ванній та вдарилась обличчям об плитку, а піднявшись вибігла з квартири та побігла до сусідів, а вони викликали працівників поліції та медичну допомогу.

Згідно термінового заборонного припису від 24.03.2023 винесеного стосовно кривдника ОСОБА_2 , виданого органом поліції, заборонено ОСОБА_2 вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; встановлено заборону в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. Постраждалою особою зазначено ОСОБА_1 , яка постраждала від насильства психологічного характеру, яке чинилось ОСОБА_2 . Станом на час винесення вказаного заборонного припису малолітня ОСОБА_3 проживала разом ОСОБА_1 .

Згідно постанов Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2021, 06.04.2021, від 24.02.2021 у справах: №127/294/21; №127/2711/21; №127/284/21 судом встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову від проходження огляду на предмет виявлення у неї, як водія, стану наркотичного сп`яніння.

Необхідність видачі обмежувального припису заявник ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що її донька ОСОБА_2 неодноразово вчиняла фізичне насильство відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 та відносно заявника, однак із заявами щодо неправомірних дій заявниця не зверталася. Крім того, онука проживає із заявницею, дуже боїться матері, знаходиться в пригніченому стані внаслідок побиття, а ОСОБА_2 намагалася забрати малолітню доньку ОСОБА_3 всупереч волі дитини, тому заявник побоюється продовження ОСОБА_2 вчинення фізичного насильства відносно неї та її онуки.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 07 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 2, 7 частини другої статті 3 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до пунктів 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на ньогообов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкоду у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання(перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи доводи заявника суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки КНП Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня ВОР від 18.03.2023, ОСОБА_6 18.03.2023 поступила до лікарні з діагнозом: Політравма, закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Множинні забійні садна обличчя. Забій м`яких тканин грудно-поперекового відділу хребта, забій кісток тазу. Госпіталізація ЧПХ.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.03.2023 вбачається, що 18.03.2023 за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження №0000111 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставинами якого ОСОБА_1 просила прийняти міри до своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка нанесла тілесні ушкодження своїй доньці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 23 год. 17.03.2023 за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане кримінальне провадження перебуває в стадії досудового розслідування.

На даний час малолітня ОСОБА_3 проживає разом з заявником по справі ОСОБА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2023 видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 і встановлено такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на неї такі обов`язки: - обмежити, на період дії цього обмежувального припису, спілкування ОСОБА_2 з постраждалою дитиною ОСОБА_3 ; - заборонено ОСОБА_2 наближатися менш ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та до місця навчання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_6 ; - заборонено ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку. Встановлено строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців.

Згідно термінового заборонного припису від 24.03.2023 винесеного стосовно кривдника ОСОБА_2 , виданого органом поліції, заборонено ОСОБА_2 вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; встановлено заборону в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. Постраждалою особою зазначено ОСОБА_1 , яка постраждала від насильства психологічного характеру, яке чинилось ОСОБА_2 . Станом на час винесення вказаного заборонного припису малолітня ОСОБА_3 проживала разом ОСОБА_1 .

Враховуючи в сукупності встановлені фактичні обставини справи та надані докази, суд вважає, що ОСОБА_2 може повторити домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_1 , з якою проживає малолітня дочка кривдниці ОСОБА_3 , оскільки після подій, що стались 17-18.03.2023 ОСОБА_2 шукає шляхи повернення дитини всупереч волі дитини.

При цьому також суд враховує, що у ст. 3 Конституції України сформульовано принцип, за яким людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно із ст. 27, 28 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Суд вважає, що заявником доведено належними доказами ризики повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно постараждалої особи - своєї матері ОСОБА_1 , настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а тому необхідно застосувати до ОСОБА_2 запропоновані заявником спеціальні заходи протидії домашньому насильству.

Застосування таких заходів в повній мірі відповідає інтересам ОСОБА_1 та малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка на даний час проживає із заявником та перебуває на її утриманні, дитина боїться матері, не бажає з нею бачитись та спілкуватись та відповідно заявник і дитина бояться повторення неправомірних дій з боку ОСОБА_2 .

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 350-1 - 350-8, 354-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горбатюк Валерій Володимирович, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на неї такі обов`язки:

- обмежити на період дії цього обмежувального припису спілкування ОСОБА_2 з ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися менш ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та до місця роботи ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку.

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: