Провадження № 8/947/9/23
УХВАЛА

13.04.2023

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

Розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 13.03.2023 року звернулась ОСОБА_1 із заявою про перегляд судового наказу Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2022 року по справі №947/24791/22 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_2 за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що під час винесення відповідного наказу за заявою ОСОБА_2 суду були надані докази перебування неповнолітнього сина ОСОБА_3 разом та на утриманні саме батька, які не відповідають дійсності, так як син переважну більшість часу, окрім незначного часу перебування разом із нянею роботу якої було оплачено ОСОБА_1 та проживання із батьками ОСОБА_2 , проживає із матір`ю та знаходиться на її повному забезпеченні, про що свідчить велика кількість різних доказів яки дані обставини підтверджують.

Враховуючи відсутність визначеною законодавцем іншого шляху скасування наказу, заявник вважає що надані до суду докази, які мають суттєве значення для вирішення даного питання а також підтвердження , що до винесення вказаного наказу стягувач ОСОБА_2 вже звертався із подібною заявою до суду м. Миколаєва та отримав там відмову, як Нововиявлені для суду обставини надають змогу на скасування незаконно винесеного Наказу та відмови у його наданні.

У судовому засідання заявник підтримала свої вимоги у повному обсязі наполягаючи на відсутність будь яких підстав для винесення такого Наказу в також пояснюючи що на підставі вказаного Наказу вже відраховується частина її заробітної плати на користь ОСОБА_2 , хоча син переважно проживає із нею та за домовленістю із ОСОБА_2 почергово знаходиться у кожного з батьків, яки проживають у місті Миколаїв, а сама подача заяви для винесення Наказу була обумовлено лише образою ОСОБА_2 на небажання ОСОБА_1 проживати однією сім`єю.

Від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшов письмовий відзив на заяву , згідно якого він наполягав на правильності винесення Наказу з урахуванням того що на час його винесення саме він знаходився із сином та здійснював його повне забезпечення у час знаходження сина із його батьками, посилаючись при цьому на наявність відповідних доказів.

Як встановлено судом 25.10.2022 року до Київського районного суду м. Одеси інтересах заявника ОСОБА_2 звернулась адвокат Балабан Н.І. із заявою про видачу судового Наказу про стягнення з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі однієї четверті заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення заяви.

Заява підтверджувалась довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із зазначенням їх тимчасового місця проживання разом у м. Одесі за адресою, яка територіально підпадає під підсудність київського районного суду, свідоцтвом про народження , копія якого була завірена адвокатом, договором оренди квартири за місцем тимчасового проживання , наявність укладеного заявником договору із нянею.

На підставі даної заяви та наявних доказів судом, у справі № 947/24791/22, було 03.11.2022 року винесено Наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2022 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частини першої, сьомої, восьмої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2021 року ( справа №643/17724/20), під час розгляду питання про перегляд Судового наказу за нововиявленими обставинами зазначено наступне

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Особливо Верховним Судом було визначено, що «обставини, на які посилався заявник, були відомі йому на час видачі судового наказу, що виключає можливість перегляду судового наказу Московського районного суду міста Харкова від 26 листопада 2020 року на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Доводи заявника про те, що чинним законодавством не передбачено іншого способу захисту його прав, окрім перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з вищенаведеною частиною першою статті 170 ЦПК України заявник мав право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу звернутися до суду із заявою про скасування цього наказу. Крім того, згідно з частиною сьомою статті 170 ЦПК України заявник вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів».

Таким чином ті обставини які були відомі сторонам під час розгляду справи, навіть якщо вказані докази не були подані до суду , не вважаються нововиявленими у розумінні законодавства і не можуть бути підставою для перегляду Судового наказу.

У даному випадку також всі докази на які посилається заявник були відомі їй і на час винесення Судового Наказу також як, з її слів повинні бути відомі і самому заявнику, що унеможливлює їх прийняття судом як нововиявленими.

Частиною третьою статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Одночасно із чим судом роз`яснюється заявнику, що обставини викладені у заяві, які стосуються відсутності будь яких невиконаних фінансових зобов`язань з її боку стосовно забезпечення сина, можуть бути підставою для її звернення до суду із заявою визнання виконавчого документа ( судового наказу ) таким що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 353,354,423,429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2022 року по справі №947/24791/22 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_2 за нововиявленими обставинами та залишити відповідний судовий наказ у силі.

Роз`яснити право заявника ( за викладеними у заяві обставинами ) звернутись до відповідного суду із заявою про визнання виконавчого документа ( судового наказу ) таким що не підлягає виконанню або зміну розміру аліментів.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів після проголошення вступної та резолютивної частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено судом 18.04.23 року.

Суддя Луняченко В. О.