Провадження № 2-др/161/57/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2023 рокуЛуцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Олексюка А.В.,
при секретарі судових засідань Гичці М.В.,
за участю представника відповідача Кушнірука А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тарасенка Олександра Всеволодовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру №0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області, ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
В С Т А Н О В И В :
10.04.2023 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тарасенка Олександра Всеволодовича про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені позивачем витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в розмірі 31 900 грн.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кушнірук А.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, вважає витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 31 900 грн неспівмірними з обсягом виконаних адвокатом робіт. Зазначає, що включення до акту виконаних робіт пункт «правовий аналіз матеріалів, підготовка та подання позовної заяви» 3год 7800 грн є безпідставним, оскільки договір укладений 20.10.2022, а позовна заява була подана до суду 02.09.2022, тому вказані послуги адвокатом не надавалися. За інші послуги витрати вважає завищеними та такими, що повинні бути зменшені, оскільки «укладення угоди про надання правничої допомоги» є суто технічною роботою, від імені адвоката було подано лише 1 адвокатський запит, решта були подані від імені позивача.
Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Симчука Н.В. на адресу суду надійшла заява про зменшення суми витрат на правничу допомогу до 5000 грн, на обгрунтування якої зазначив, що стороною позивача не доведено понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 31 900 грн, даний розмір витрат є неспівмірним з складністю справи, ціною позову та обсягом виконаних адвокатом робіт.
Решта учасників справи в судове засідання не з`явилися.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи (частина четверта ст.270 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суд Волинської області позов ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру №0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області, ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково, ухвалено витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 майно: автомобіль марки «Mercedes-Benz E200», 2011 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 438 770 гривень 00 коп., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до замка запалення вищевказаного автомобіля, шляхом його передачі власнику ОСОБА_1 , в задоволенні решті позовних вимог відмовити.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
З огляду на викладене суд відзначає, що ЦПК передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
До таких висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 19.02.2020 року (справа № 755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19).
Згідно з п.п. 3-6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Для підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача суду надано договір про надання правничої допомоги від 20.10.2022, угода (додаткова) до договору про надання правничої допомоги від 21.10.2022, акт виконаних робіт згідно додаткової угоди від 04.04.2023, квитанцію від 04.04.2022 на суму 31 000 грн.
З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, однак підлягають зменшенню.
Договір про надання правничої допомоги укладений 20.10.2022, позовна заява була подана до суду 06.09.2022, а тому п.3 переліку наданих юридичних послуг/витрат на правничу допомогу, відповідно до акту виконаних робіт згідно додаткової угоди від 04.04.2023: «правовий аналіз матеріалів, підготовка та подання позовної заяви» на суму 7800 грн є безпідставними.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг, зокрема, надання консультацій, збір доказів, підготовка запитів та звернень, підготовка клопотань, участь в судових засіданнях, критерій реальності таких витрат, суд вважає за доцільне стягнути на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 24 100 грн.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тарасенка Олександра Всеволодовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 24 100 (двадцять чотири тисячі сто) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПІ НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: Територіальний сервісний центр №0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області, адреса: 45603 Волинська обл. Луцький р-н с. Струмівка, вул. Рівненська, 74.

Повне рішення складено 20.04.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк