Суддя Попова В. О.
Справа № 644/1215/23
Провадження № 2/644/439/23
РІШЕННЯ

Іменем України

04 липня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

представника позивача - Марусенка Є.О.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 ,

про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 13 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстровано Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 410. У порядку поділу спільного майна подружжя просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/5 частки трикімнатної житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає частині від всієї спільної сумісної власності подружжя. У порядку поділу спільного майна подружжя просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки трикімнатної житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/1 автомобіль Форд Фокус, д.р.н.з. НОМЕР_1 , що відповідає частині від всієї спільної сумісної власності подружжя.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що з 2022 шлюбні стосунки з відповідачем почали погіршуватися та призвели до того, що сторони більше року проживають окремо. Вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе і суперечить її інтересам. Сім`я фактично припинила своє існування . Підчас шлюбу подружжям було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль Форд Фокус, д.р.н.з. НОМЕР_1 . Після припинення подружніх стосунків з відповідачем не досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна, тому позивач вимушена звертатися до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи свої доводи аналогічно викладеному в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем та згоден з запропонованим позивачем поділом спільного подружнього майна шляхом визнання за ним права власності на 2/5 частки трикімнатної житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/1 автомобіль Форд Фокус, д.р.н.з. НОМЕР_1 . Зазначив, що це дійсно відповідає частині від всієї спільної сумісної власності подружжя, оскільки в рахунок погашення різниці він отримав від сторони позивача 58 150 грн , про що надав суду відповідну розписку. Пояснив, що дітей від шлюбного життя з позивачем не має, неповнолітніх дітей в квартирі, яка є предметом позову, не зареєстровано.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 13 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстровано Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 410, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Вирішуючи позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, суд зазначає, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з 2022 року та носять формальний характер, спільне господарство сторони не ведуть з того ж часу. З пояснень відповідача в судовому засіданні вбачається, що зазначені в позові обставини ним не спростовуються та визнаються.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, суд задовольняє позовні вимоги позивача в цій частині, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Що стосується вимог позивача про поділ спільно сумісного майна подружжя у вигляді квартири, за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілю Форд Фокус, д.р.н.з. НОМЕР_1 , суд вважає їх вмотивованими та обґрунтованими, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період шлюбу 05.09.2018 року, сторонами була придбана спірна квартира на підставі договіру купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 48,2 кв.м., загальною площею 78,3 кв.м., право власності на яку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 . Договір посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №42859825 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Петриченко О.О. Зазначені відомості підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 137979 від 04.07.2023.

Крім того в період шлюбу сторонами було придбано автомобіль Форд Фокус, д.р.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано 30.07.2021 за позивачем ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Так, право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплене у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України ), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (друга статті 71 Сімейного кодексу України).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 Сімейного кодексу України).

Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя «від 21грудня 2007року №11 (надалі - Постанова), сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків.

Таким чином позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 137, 141, 158, 247, 258, 263- 265, 263, 273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 13 травня 2017 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 410.

Прізвище позивача залишити без змін « ОСОБА_4 ».

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 3/5 частки трикімнатної житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 2/5 частки трикімнатної житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/1 автомобіль Форд Фокус, держаний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.07.2023.

Суддя Попова В.О.