ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3834/23 Справа № 202/6080/22 Суддя у 1-й інстанції - Ісаєва Д.А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого- судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Центр правової допомоги Україна про часткове визнання договору недійсним та стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Центр правової допомоги Україна (далі - ТОВ ЦПД Україна) про часткове визнання договору недійсним та стягнення коштів, мотивуючи його тим, що 15 серпня 2022 року вона уклала договір №15082206 від 15 серпня 2022 року з ТОВ "ЦПД "Україна" про надання юридичних послуг, а саме: оформлення позовної заяви про позбавлення батьківства та запиту до ДФС.

Зазначала, що згідно з умовами договору оплатила 10 000,00 грн.

Вказувала, що, зважаючи на виниклі обставини, вона була змушена з дітьми виїхати за кордон і прийняла рішення розірвати договір №15082206 від 15 серпня 2022 року, оскільки жодна робота за ним ще не була виконана. 22 серпня 2022 року вона прийшла до офісу ТОВ "ЦПД "Україна" та під диктовку відповідача написала заяву про розірвання договору №15082206 та повернення коштів.

Після написання заяви, юристи ТОВ "ЦПД" Україна" надали підготовлений шаблон договору про розірвання договору про надання юридичних послуг від 22 серпня 2022 року і сказали: "підпишіть і ми все повернемо". Їй були терміново потрібні кошти та вона підписала наданий їй текст без вагань,

Посилаючись на те, що недобросовісні дії відповідача, який змусив її підписати договір №15082206 від 22 серпня 2022 року про розірвання договору про надання юридичних послуг, де зазначено пункт 2, 4 з метою не повернення коштів, є недобросовісною поведінкою і має наслідком визнання цих пунктів недійсними, умови цих пунктів є несправедливими, а тому просила суд ухвалити рішення, яким визнати пункти 2,4 договору №15082206 від 22 серпня 2022 року, укладеного між нею та ТОВ "ЦПД "Україна", про надання юридичних послуг недійсним; стягнути з ТОВ "ЦПД "Україна" на її користь суму в розмірі 10 000,00 грн; стягнути з ТОВ "ЦПД "Україна" на її користь 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким її позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, відмовляючи в позові, не взяв до уваги, що вона сплатила грошові кошти за надання юридичних послуг, які надані їй не були. Та вона своєчасно звернулась до відповідача з проханням розірвати договір, повернути грошові кошти. Наголошувала на тому, що заява була написана нею під диктовку юристів відповідача. Вона перебувала в нерівному з відповідачем правовому становищі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі становить 15 000 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 серпня 2022 року ОСОБА_1 уклала договір №15082206 від 15 серпня 2022 року з ТОВ "ЦПД "Україна" про надання юридичних послуг, а саме: оформлення позовної заяви про позбавлення батьківства та запиту до ДВС, згідно з умовами договору ОСОБА_1 оплатила 10 000,00 грн., відповідно до умов якого ТОВ "ЦПД "Україна" зобов`язався надати юридичні послуги, зазначені у пункті 1.2 цього договору.

Відповідно до п.1.2 даного договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати замовнику наступні юридичні послуги: проект позовної заяви про позбавлення батьківських прав, проект запиту до ДВС.

15 серпня 2022 року ОСОБА_1 згідно умов договору оплатила послуги ТОВ "ЦПД "Україна".

У позовній заяві позивачка не оспорювала факт підписання нею договору про надання юридичних послуг №15082206 від 15 серпня 2022 року, а також договору про розірвання договору від 22 серпня 2022 року про надання юридичних послуг №15082206 від 15 серпня 2022 року.

Пунктом 5.3 договору про надання юридичних послуг №15082206 від 15 серпня 2022 року зазначено, що в разі відмови замовника від послуг виконавця та/або договору. Виконавець грошові кошти сплачені замовником за даним договором не повертає.

Договір про надання юридичних послуг №15082206 від 15 серпня 2022 року та договір про розірвання договору про надання юридичних послуг №15082206 від 15 серпня 2022 року засвідчений особистим підписом замовника та виконавця. Своїм підписом позивачка підтверджує, що ознайомлена з умовами договору. Згідно пункту 4 договору про розірвання договору про надання юридичних послуг №15082206 від 15 серпня 2022 року сторони не мають претензій матеріального або будь-якого іншого характеру один до одного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що вони недоведені належними та допустимими доказами зі сторони позивачки. Позивачка зазначила, що відповідачем не виконано жодної роботи із надання вищевказаних послуг та навряд чи планувалась. В свою чергу відповідачем було надано копію адвокатського запиту до Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС, як підтвердження початку виконання умов договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов`язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати фактично наданої послуги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що 15 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ "ЦПД "Україна" укладено договір №15082206 про надання юридичних послуг, а саме: оформлення позовної заяви про позбавлення батьківства та запиту до ДВС.

Згідно з умовами договору, ОСОБА_1 оплатила 10 000,00 грн.

Пунктом 5.3 договору про надання юридичних послуг №15082206 від 15 серпня 2022 року зазначено, що в разі відмови замовника від послуг виконавця та/або договору, Виконавець грошові кошти сплачені замовником за даним договором не повертає (а.с.14-15).

Позивачка у позові вказує на те, що у зв`язку з виниклими обставинами вона вирішила розірвати договір та у зв`язку з тим, що передбачені ним послуги виконані не були, мала намір повернути сплачені нею кошти.

22 серпня 2022 року ОСОБА_1 було написано заяву про розірвання договору №15082206 (а.с.16).

22 серпня 2022 року між сторонами по справі було укладено договір про розірвання договору про надання юридичних послуг/правової допомоги №15082206 від 15 серпня 2022 року. Вказаний договір підписаний обома його сторонами без будь-яких застережень (а.с.17).

Пунктами 2,4 вказаного договору передбачено, що сторони дійшли згоди про залишення виконавцю грошових коштів у сумі 10 000 грн. без урахування 40% суми договору відповідно до п.3.5 основного договору; сторони не мають претензій матеріального або будь-якого іншого характеру один до одного.

Позивачка не довела належними та допустимими доказами заявлених нею позовних вимог. Натомість відповідач надав докази того, що після укладання 15 серпня 2022 року договору №15082206, виконавець приступив до виконання його умов. 17 серпня 2022 року між адвокатом Лисуненко А.В. та Корніленко М.В. укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.64). На підставі договору адвокатом видано ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 (а.с.53). 19 серпня 2022 року адвокатом підготовлено адвокатський запит на виконання умов договору (а.с.51-52).

Доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем прав позивачки як споживача послуг згідно з Законом України Про захист прав споживачів відхиляються оскільки є недоведеними.

Посилання апеляційної скарги на те, що оспорювані пункти договору №15082506 від 22 серпня 2022 року є несправедливими і суперечать принципу добросовісності не можуть бути прийняті до уваги. Оскільки як було зазначено вище позивачка (якій на день підписання договору було 40 років) підписала вказаний договір без будь-яких застережень. Колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний договір надрукований 12-14 шрифтом, складається усього з 8 пунктів, на одному аркуші. Тобто не встановлено жодних перешкод для його прочитання позивачкою перед його підписанням.

Посилання на те, що після написання заяви, яку їй було продиктовано, вона підписала договір без фактичного ознайомлення з ним, не можуть бути прийняті до уваги та слугувати підставою для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення і, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2023 року.

Головуючий: Е.Л. Демченко

Судді: Т.Р. Куценко

М.О. Макаров