Справа № 185/8266/23
Провадження № 2-о/185/295/23
У Х В А Л А

11 липня 2023 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою в порядку окремого провадження про усиновлення дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник посилається на те, що починаючи з 21 квітня 2018 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини - ОСОБА_3 . Батько дитини - ОСОБА_4 надав нотаріально посвідчену згоду на її усиновлення. Дитина проживає разом з заявником та своєю матір`ю за адресою АДРЕСА_1 , де створені належні умови для проживання, розвитку та виховання дитини. Заявник позитивно характеризується, має добрий стан здоров`я та стабільний дохід, між ним та дитиною склалися родинні стосунки, дитина ставиться до нього як до батька.

Ухвалою від 30 червня 2023 року, заява була залишена без руху з наступних підстав.

1. Формулювання прохальної частини заяви не в повній мірі відповідає вимогам частини 1 статті 311 ЦПК України, згідно якої заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини.

Тобто якщо заявник просить оголосити його усиновлювачем дитини, заява також може містити клопотання про запис заявника батьком дитини, зміни прізвища, імені, по батькові, дати та місця народження дитини, внесення відповідних змін до актового запису про народження.

Натомість заява ОСОБА_1 у пункті 3 прохальної частини містить вимогу про визнання батьківства, що з правової точки зору не є усиновленням.

2. Відповідно до положень статті 218 Сімейного кодексу України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення.

Дитина, яку бажає усиновити заявник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку 9 років. Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність усиновлення, що додається до заяви, дитина розвивається згідно свого віку. Проте у висновку органу опіки та піклування не зазначено, чи надавалася дитиною згода на її усиновлення заявником і чи проінформована дитина про правові наслідки усиновлення.

Дитина досягла такого віку та рівня розвитку, що може надати письмову згоду на її усиновлення. Однак до заяви про усиновлення не додано такої письмової згоди.

Ухвалою від 30 червня 2023 року надано строк для усунення недоліків: уточнення змісту заяви в частині внесення змін до актового запису про народження дитини, надання письмової згоди дитини на усиновлення.

04 липня 2023 року надійшла уточнена заява ОСОБА_1 про усиновлення дитини, яка містить вимогу про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_2 , а саме заявник просить записати його батьком дитини та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

При цьому заявник просить прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження дитини залишити без змін.

До уточненої заяви про усиновлення дитини додана письмова заява ОСОБА_2 (повних 9 років), за змістом якої дитина надає свою згоду на її усиновлення заявником, оскільки вважає його своїм батьком.

Ухвалою від 05 липня 2023 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усиновлення дитини, призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 05 вересня 2023 року.

11 липня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Болдирєвій У.М. Заявник зазначає, що в ході судового розгляду він помітив, що між ним та суддею Болдирєвою У.М. є відверті негативні відносини, які можуть вплинути на результат розгляду справи, тому дані обставини викилкають сумніви в неупередженості суду.

Відповідно до частини 2 статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), у разі існування обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом поданої заяви про відвід ОСОБА_1 вважає, що суддя до нього ставиться негативно та упереджено, однак це твердження нічим не обґрунтоване. Будь-які особисті стосунки між заявником ОСОБА_1 та суддею Болдирєвою У.М. відсутні. У справі за заявою ОСОБА_1 суддею було прийнято процесуальне рішення про залишення заяви без руху, а згодом після усунення недоліків - про відкриття провадження у справі. Ухвала про залишення без руху заяви ОСОБА_1 є належним чином мотивованою із посиланням на норми діючого законодавства. Залишення заяви без руху за наявності в ній певних недоліків жодним чином не свідчить про негативне чи упереджене ставлення судді до заявника. Зміст первісної заяви ОСОБА_1 підлягав обов`язковому уточненню заявником, оскільки заява про усиновлення дитини містила вимогу про визнання батьківства.

Як визначено частиною 4 статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, п.1 ст.6 Конвенції судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Тобто, у разі переконання судді у наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді свідчить про те, що заявник критично ставиться до можливості розгляду його заяви об`єктивним та неупередженим судом, незважаючи на те, що визначені законом підстави для відводу відсутні.

Тому з метою усунення будь-яких сумнівів у неупередженості суду є доцільним задоволення заяви про відвід судді і передання справи для визначення іншого судді в порядку статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 40-41 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді.

Передати цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усиновлення дитини для визначення іншого судді в порядку статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Cуддя У.М. Болдирєва