У х в а л а

20 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 203/1539/21

провадження № 61-5183ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Даниленко Євгенія Михайловича на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати щомісячних платежів по аліментам у період часу з 01 вересня 2016 року по 28 січня 2021 року у розмірі 631 868 грн 49 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року, залишеним без змін постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відмовлено.

У квітні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Даниленко Є. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, окрім іншого, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позовних вимог у цій справі є стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Отже, для цілей ЦПК України справа № 203/1539/21 є малозначною.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК

України розміщена у розділі І Загальних положень ЦПК України, тому її дія поширюється й на стадію касаційного провадження.

Касаційна скарга та додані матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Подана касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Даниленка Є. М. мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції допущено порушення норм процесуального права, оскільки не досліджені та не взяті до уваги докази у цій справі.

Відтак, сама по собі незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Указані заявником доводи касаційної скарги по суті висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують, стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Заявником реалізовано право на апеляційний перегляд цієї справи.

Крім того, Європейський суд з прав людини в Ухвалі щодо неприйнятності заяви № 26293/18 від 09 жовтня 2018 року у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine) зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які могли вимагати касаційного розгляду цієї справи.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення цього спору, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Даниленко Євгенія Михайловича на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційноїінстанції оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара