Справа № 643/3164/18
Провадження № 6/643/74/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Костенюк А.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 643/3164/18, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню від 23.04.2018 у справі № 643/3164/18 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування заяви зазначив, що 23.04.2018 Московський районним судом м. Харкова у справі № 643/3164/18 за заявою ОСОБА_3 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття. У вступній та резолютивній частинах судового наказу № 643/3164/18 вказано, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, у зазначеній в судовому наказі квартирі з 22.08.2017 ОСОБА_1 не проживав, оскільки 23.08.2017 ця квартира, на підставі договору купівлі-продажу була продана його матір`ю ОСОБА_5 і з цієї дати і до 19.02.2019 останній проживав у найманій квартирі без реєстрації місця проживання. Оскільки з 22.08.2017 і по 19.02.2019 місце проживання ОСОБА_1 не було у встановленому порядку зареєстроване, вбачається, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу № 643/3164/18 (з 22.03.2018 по 16.07.2018) суд не міг отримати від органу реєстрації інформацію, яка б дозволила встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування). Заявник вважає, що судовий наказ видано помилково.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2023 прийнято справу до провадження та призначено судове засідання.

ОСОБА_6 на адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі, та заперечення на заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 23.04.2018 по справі № 643/3164/18 таким, що не підлягає виконанню. В запереченнях зазначила, що ОСОБА_1 на момент розгляду судом справи № 643/3164/18 з 08.09.2010 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Дата зняття боржника із вищезазначеного місця реєстрації, яка міститься у відповідному штампі в паспорті боржника 22.08.2017 та не спростовує висновків суду щодо встановленого місця реєстрації боржника на дату розгляду справи. ОСОБА_1 добровільно аліменти не сплачує, дитині не допомагає. У запереченнях просила відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

У відповідності до ч. 3 ст.432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Судом встановлено, що 23.04.2018 Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Московським РВ в Харківській області 08.09.2010, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Московським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області 14.03.2012, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області, що знаходиться в матеріалах справи № 643/3164/18, провадження № 2-н/643/206/18, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.09.2010. Дата видачі відомостей 11.04.2018 (а.с.10).

Копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Московським РВХМУУМВС України в Харківській області 17.03.2006 на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується, що останній був зареєстрований за зазначеною вище адресою з 08.09.2010 та знятий з реєстрації 22.08.2017 (а.с.22), про що також вказує у своїй заяві ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєструречових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.06.2023 23.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу було зареєстровано договір купівлі продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24-25).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах в нормовані Розділом VІ ЦПК України.

За змістом ч. 3 ст. 431 ЦПК України судовий наказ є виконавчим документом.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432,435 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч.ч. 1,2 ст. 432 ЦПК України, виконавчий документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

ОСОБА_1 як на підставу видачі судового наказу помилково зазначає, що на момент звернення ОСОБА_2 із заявою про видачу судового наказу він не проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.08.2017.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи № 643/3164/18, судом встановлено, що судовий наказ було видано на підставі достовірних відомостей, наданих відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 11.04.2018 щодо реєстрації місця проживання боржника, який станом на момент видачі судового наказу 23.04.2018 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню як виданого помилково, а тому не вбачає підстав для її задоволенні.

Керуючись статтею 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 643/3164/18 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ms.hr.court.gov.ua.

Суддя Т.В. Поліщук