Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання право власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2019 року Поліс Т.Г. звернулась в суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті її батька - ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина за заповітом, згідно з яким померлий заповів усе своє майно ОСОБА_1 .

До складу спадщини увійшло нерухоме майно по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А»,, що складається з приміщень : 1-6 площею 15,7 кв.м., 2-2 площею 8,7 кв.м., 2-3, площею 19.1кв.м.; 2-4 площею 10,3 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою піл літерою «В», сарай «Б», вбиральню «Г», навіси «Д» та «Е», а також прибудову 2-1 площею 10,1 кв.м, прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 площею 4,3 кв.м, 1-2 площею 3,9 кв.м, 1-3 площею 12,3 кв.м, 1-4 площею 2,5 кв.м, 1-5 площею кв.м, 1-7 площею 37,5 кв.м., 1-8 площею 13,1 кв.м., 1-9 площею 12,6 кв.м., 1-10 площею 8,6 кв.м, 1-11 площею 4,1 кв. м., площею 19,5 кв.м., який належав померлому, що підтверджується заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 30.05.2013 року.

Позивачка вказала, що є спадкоємицею ОСОБА_2 за заповітом від 3 грудня 2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Симоненко І.М., та зареєстрований в реєстрі за № 4068. Інші спадкоємці, а саме дружина померлого ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 відмовились від прийняття обов`язкової частки у спадщині на користь Позивачки.

Позивачка посилалась на те, що своєчасно, у встановлений законом шестимісячний строк, звернулась до державного нотаріуса Дев`ятої Київської нотаріальної контори Майданник І.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Спадкова справа № 59986829, до майна померлого ОСОБА_2 була відкрита 15.12.2016 року.

Однак, 22.02.2017 державним нотаріусом Дев`ятої Київської нотаріальної контори Майданник І.В. було складено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 ., оскільки померлим не зареєстровано його право власності у органі, що здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.

Як пояснила позивачка, її покійний батько з 1964 року користувався земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та побудував на ній житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який було введено в експлуатацію та видано Акт Державної прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 28.08.1988р. затвердженого Рішенням Жулянської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 14.09.1988р.

У подальшому, батьком було знесено частину будівлі та здійснено добудову та переобладнання.

Для узаконення самочинного будівництва, у 2010 році ОСОБА_2 було отримано у ТОВ «НВБ фірма «Добробут» Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями та літ. «А-1» ,

Однак, зареєструвати своє право власності на самовільні перебудови ОСОБА_2 не зміг, оскільки не мав правовстановлюючого документу на земельну ділянку та, як з`ясувалось в подальшому, що право власності ОСОБА_2 на збудований ним у 1964 році будинок, не було внесено до реєстру прав власності.

У зв`язку з цим ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва суду з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно.

30 травня 2013 року Солом`янським районним судом м. Києва було винесено заочне рішення у справі № 8/760/8/13, яким були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок під літ. «А», що складається з приміщень : 1-6 площею 15,7 кв.м., 2-2 площею 8,7 кв.м., 2-3, площею 19.1кв.м.; 2-4 площею 10,3 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою піл літерою «В», сарай «Б», вбиральню «Г», навіси «Д» та «Е», а також прибудову 2-1 площею 10,1 кв.м, прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 площею 4,3 кв.м, 1-2 площею 3,9 кв.м, 1-3 площею 12,3 кв.м, 1-4 площею 2,5 кв.м, 1-5 площею кв.м, 1-7 площею 37,5 кв.м., 1-8 площею 13,1 кв.м., 1-9 площею 12,6 кв.м., 1-10 площею 8,6 кв.м, 1-11 площею 4,1 кв. м., площею 19,5 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, не зареєструвавши своє право власності на житловий будинок, оскільки в останні роки свого життя тяжко хворів.

29.05.2017 позивачка звернулась з клопотанням до Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 .

Рішенням X сесії VIII скликання Київської міської ради № 174/8344 від 27.02.2020 року про передачу громадянці ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 було затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,0778 га за вищевказаною адресою (кадастровий номер земельної ділянки 72:516:0085).

У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А», що складається з приміщень: 1-6 пл.15,7 кв.м., 2-2 пл.8,7 кв.м., 2-3 пл. 19,1кв.м.,2-4 пл.10,3 кв.м. та господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою піл літ «В», сарай «Б», вбиральня « Г», навіси «Д» та «Е» прибудову 2-1 пл. 10,1 кв. м. прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 пл.4,3 кв. м, 1-2 пл.3,9 кв. м, 1- 3 пл. 12,3 кв. м, 1-4 пл.2,5 кв. м, 1-5 пл. 9,0 кв. м, 1-7 пл. 37,5 кв. м, 1-8 пл.13,1 кв. м, 1-9 пл. 12,6 кв. м, 1-10 пл. 8,6 кв. м, 1-11 пл. 4,1 кв. м, 1-12 пл. 19,5 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом, після смерті її батька - ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 04.09.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу у підготовче судове засідання.

29.11.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 22.11.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, представник Позивачки адвокат Боряк Г.Ю. подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, Київська міська рада, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявний відзив на позов представника відповідача, в яких останній просив суд слухати справу у їх відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08 липня 2016 року, виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 10656.

Як вбачається з заповіту від 03 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Симоненко І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4068, ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 все рухоме і нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право.

З матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2016 ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Дев`ятої Київської нотаріальної контори Майданник І.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Інші спадкоємці - дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 , відмовились від прийняття обов`язкової частки у спадщині після сметрі ОСОБА_2 , про що подали нотаріусу відповідні заяви.

Спадкова справа № 59986829, до майна померлого ОСОБА_2 була відкрита 15.12.2016, що підтверджується наданою суду копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Дев`ятої Київської нотаріальної контори Майданник І.В. від 22.02.2017 вбачається, що видати Позивачці свідоцтво на право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , неможливо, оскільки, право власності на будинок не зареєстровано померлим в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до статті 1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно п.2 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» , нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був користувачем земельної ділянки (номер ділянки 72:516:009), що за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказаній земельній ділянці у 1964 році ОСОБА_2 було зведено житловий будинок літ. «А», загальною площею 88,8 кв.м., що складався з приміщень: 1-1 пл.11,3 кв. м, 1-2 пл. 1-2 пл. 12,0 кв. м, 1-3 пл. 11,7 кв.м., 1-4 пл. 10,3 кв. м, 1-5 пл.5,7 кв. м, 1-6 пл. 19,1 кв, м,' 1-7 пл. 15,7 кв. м та господарських будівель: сараю літ. «Б» та погреба літ. «В», який було введено в експлуатацію та видано Акт Державної прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 28.08.1988р. затвердженого Рішенням Жулянської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 14.09.88р.

У подальшому, в 2000-2002 роках ним знесені прим. 1-1 пл.11,3 кв. м., 1-2 пл. 12,0 кв. м, 1-3 пл.11,7 кв. м та самочинно зведено прибудову 2-1 пл. 10,1 кв. м до приміщень, які позначені на плані технічного паспорту під номерами 2-2 пл.8,7 кв. м, 2-3 пл. 19,1 кв. м, 2-4 пл. 10,3 кв. м, 1-6 пл. 15,7 кв. м. Крім того, ОСОБА_2 зведено житлову прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 пл.4,3 кв. м, 1-2 пл. 3,9 кв. м, 1-3 пл. 12,3 кв. м, 1-4 пл. 2.5 кв. м, 1-5 пл.9,0 кв. м, 1-7 пл.37,5 кв. м, 1-8 пл. 13,1 кв. м, 1-9 пл. 12,6 кв. м, 1-10 пл.8,6 кв. м, 1-11 (сходи) пл..4,1 кв. м та переобладнано горище в літню кімнату 1-12 пл. 19,5 кв. м.

Для узаконення самочинного будівництва, у 2010 році ОСОБА_2 було замовлено у ТОВ «НВБ фірма «Добробут», яка має ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції на господарську діяльність, пов`язану зі створенням об`єктів архітектури, Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями та літ. «А-1»,

За результатами обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж житловий будинок та господарські будівлі відповідають державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діяли на момент закінчення будівництва житлового будинку з господарськими будівлями літ. «А» та прибудови літ. «А-1» до будинку літ. «А» придатні для введення в експлуатацію та подальшої експлуатації за призначенням.

Однак, зареєструвати своє право власності на самовільні перебудови ОСОБА_2 не зміг, оскільки не мав правовстановлюючого документу на земельну ділянку та, як з`ясувалось в подальшому, що право власності ОСОБА_2 на збудований ним у 1964 році будинок, не було внесено до реєстру прав власності.

У 2013 році ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок під літ. «А», що складається з приміщень : 1-6 площею 15,7 кв.м., 2-2 площею 8,7 кв.м., 2-3, площею 19.1кв.м.; 2-4 площею 10,3 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою піл літерою «В», сарай «Б», вбиральню «Г», навіси «Д» та «Е», а також прибудову 2-1 площею 10,1 кв.м, прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 площею 4,3 кв.м, 1-2 площею 3,9 кв.м, 1-3 площею 12,3 кв.м, 1-4 площею 2,5 кв.м, 1-5 площею кв.м, 1-7 площею 37,5 кв.м., 1-8 площею 13,1 кв.м., 1-9 площею 12,6 кв.м., 1-10 площею 8,6 кв.м, 1-11 площею 4,1 кв. м., 1-12 площею 19,5 кв.м.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2013 року у справі № 2609/27996/12 (провадження 8/760/8/13) позов ОСОБА_2 задоволено та визнано за ним право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок під літ. «А», що складається з приміщень : 1-6 площею 15,7 кв.м., 2-2 площею 8,7 кв.м., 2-3, площею 19.1кв.м.; 2-4 площею 10,3 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою під літерою «В», сарай «Б», вбиральню «Г», навіси «Д» та «Е», а також прибудову 2-1 площею 10,1 кв.м, прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 площею 4,3 кв.м, 1-2 площею 3,9 кв.м, 1-3 площею 12,3 кв.м, 1-4 площею 2,5 кв.м, 1-5 площею 9,0 кв.м,1-7 площею 37,5 кв.м., 1-8 площею 13,1 кв.м., 1-9 площею 12,6 кв.м., 1-10 площею 8,6 кв.м., 1-11 площею 4,1 кв.м, площею 19, 5 кв.м.

Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30.05.2013 у справі № 2609/27996/12 (провадження 8/760/8/13) набрало законної сили 01.08.2013.

29.05.2017 ОСОБА_1 звернулась з клопотанням до Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 .

Рішенням X сесії VIII скликання Київської міської ради № 174/8344 від 27.02.2020 про передачу громадянці ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 було затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,0778 га за вищевказаною адресою (кадастровий номер земельної ділянки 72:516:0085).

Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Пунктом 5 ст. 376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи те, що у Позивачки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку через те, що померлий не зареєстрував своє право власності в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

За таких обставин, вимога Позивачки про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 ґрунтується на законі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 392, 1216, 1218 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , а саме: на житловий будинок літ. «А», що складається з приміщень: 1-6 площею 15,7 кв.м., 2-2 площею 8,7 кв.м., 2-3 площею 19,1кв.м.,2-4 площею 10,3 кв.м. та господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою піл літ «В», сарай «Б», вбиральня « Г», навіси «Д» та «Е» прибудову 2-1 площею 10,1 кв. м. прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 площею 4,3 кв. м, 1-2 площею 3,9 кв. м, 1- 3 площею 12,3 кв. м, 1-4 площею 2,5 кв. м, 1-5 площею 9,0 кв. м, 1-7 площею 37,5 кв. м, 1-8 площею 13,1 кв. м, 1-9 площею 12,6 кв. м, 1-10 площею 8,6 кв. м, 1-11 площею 4,1 кв. м, 1-12 площею 19,5 кв. м,. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. А. Усатова