Номер провадження: 22-ц/813/5217/23
Справа № 522/1579/23
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів Ігнатенко П.Я.,

Пузанової Л.В.,

секретар Трофименко О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2023 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про встановлення опіки над ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з заявою про встановлення опіки на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого рішенням Суду сектора Ришкань №2-1679/2006 від 19.04.2006 року (Молдова) визнано недієздатним, а також призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатною особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказана заява обґрунтована тим, що заявниця є сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рішенням Суду сектора Ришкань №2-1679/2006 від 19.04.2006 року (Молдова) визнаний недієздатним. Розпорядженням Претури сектора Ришкань Примєрії муніціпія Кишінєу Респуліки Молдова від 10.05.2006 №119 опікуном ОСОБА_3 призначений його батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Оскільки ОСОБА_3 не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного нагляду та турботи, а заявниця дбає про нього, забезпечує сплату комунальних послуг, придбання їжі, ліків та одягу, несе інші додаткові витрати та бажає бути його опікуном, тому ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою та наполягала на її задоволенні.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення опіки над ОСОБА_3 .

Вказане судове рішення мотивовано тим, що за змістом ст.60 ЦК України питання про встановлення опіки може бути розглянуто судом лише під час вирішення питання про визнання фізичної особи недієздатною, про що заявниця не просить, а також за поданням органу опіки та піклування, яке в матеріалах справи відсутнє. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в окремому провадженні, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Додатково суд звернув увагу, що надане заявницею рішення Суду сектора Ришкань (Молдова) №2-1679/2006 про оголошення ОСОБА_1 недієздатним ухвалено не у відповідності до положень Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993р., а тому не може бути визнано судом без спеціального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушенням судом норм процесуального законодавства, просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 15.02.2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на момент прийняття рішення Суду сектора Ришкань №2-1679/2006 від 19.04.2006 року про визнання ОСОБА_3 недієздатним, останній був громадянином Республіки Молдова. Оскільки наведене рішення винесено компетентним судовим органом, не потребує примусового виконання, а тому має бути визнано на території держави Україна відповідно до ст. 52 Конвенції.

Щодо висновку суду про відмову у відкритті провадження з підстав відсутності подання органу опіки та піклування, то ОСОБА_1 вважає, що така відмова фактично вирішує справу по суті та обмежує заявника у доступі до правосуддя. Апелянт зазначає, що таке подання є лише одним з доказів у справі, носить рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі саме при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

Також апелянт зазначає, що законодавством не передбачено, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі. З огляду на викладене скаржниця вважає, що за наявності чинного судового рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатним, суд першої інстанції був зобов`язаний вирішити питання про встановлення над ним опіки.

Крім того, відмовивши у відкритті провадження суд в порушення вимог ч.5 ст.186 ЦПК України не роз`яснив, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд даної справи, якщо на думку суду дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.

Разом з тим, 18.04.2023 року до суду в електронній формі надійшла заява представника органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, у якій просить здійснити розгляд справи на його відсутності.

Крім того, представник органу опіки та піклування просив задовольнити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 15.02.2023р., справу направити для розгляду по суті. Додатково зазначив, що подання органу опіки та піклування буде подано до суду першої інстанції після відкриття провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, судом встановлено наступне.

Статтею 1 ЦПК України встановлено, що цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною другою ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. (ч.3 ст. 293 ЦПК України)

З наведеного слідує, що зазначений у ст.293 ЦПК України перелік справ, що підлягають розгляду в порядку окремого провадження, не є вичерпним.

Звертаючись з даною заявою до суду, заявник ОСОБА_1 просить в порядку окремого провадження визначити її опікуном над її братом ОСОБА_3 , недієздатність якого встановлена судовим рішенням Республіки Молдова.

Питання встановлення опіки та піклування судом врегульовано статтею 60 ЦК України, згідно якої суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення Республіки Молдова ухвалено не у відповідності до вимог Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993р., а тому не може бути визнано національним судом України без спеціального провадження.

Крім того, суд звернув увагу на відсутність в матеріалах справи відповідного подання органу опіки та піклування.

Апеляційний суд вважає, що вказані обставини підлягають з`ясуванню на стадії розгляду справи по суті, а надання їм правової оцінки під час вирішення питання про відкриття провадження не відповідає завданням та меті цієї стадії судового процесу.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 суд першої інстанції викладеного не врахував, внаслідок чого безпідставно постановив ухвалу, яка перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

За викладених обставин ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про передачу справи на розгляд суду першої інстанції, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст. ст.367,374,379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 20 квітня 2023 року.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ П.Я.Ігнатенко

________________ Л.В.Пузанова