Справа № 152/1157/22
Провадження № 22-ц/801/636/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Соколовська Т. О.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 рокуСправа № 152/1157/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Берегового О.Ю. (судді доповідача),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

учасники справи:

позивач: акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційними скаргами позивача АТ «Універсал Банк» та відповідача ОСОБА_1 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 січня 2023 року, ухвалене місцевим судом під головуванням судді Соколовської Т.О., дата складення повного тексту рішення 17 січня 2023 року,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у жовтні 2017 року АТ "Універсал Банк" запустив новий проект Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank.

Вказує, що після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.

13 березня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг та цього ж дня між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вищезазначених документів у мобільному додатку.

Взятий на себе обов`язок банк виконав належним чином, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100000 грн, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом понад встановлені строки у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних).

Відповідач кредитні кошти використав, але своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 12 липня 2022 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 84897,85 грн.

11 серпня 2022 року Банк направив відповідачеві ОСОБА_1 повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 на повідомлення не відреагував та не вчинив жодних дій, направлених на погашення заборгованості.

Порушення відповідачем зобов`язань по вказаному договору щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Універсал банк» до суду із відповідним позовом.

Рішення суду першої інстанції і мотиви його ухвалення.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 січня 2023 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» кредитну заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13 березня 2019 року в розмірі 60191 (шістдесят тисяч сто дев`яносто одна) гривня 85 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по справі в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області мотивоване тим, що отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, тому наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» кредитної заборгованості в розмірі 60191,85 грн, зокрема, за мінусом 24706 грн. відсотків, які були погашені за рахунок тіла кредиту, які не узгоджувались сторонами, оскільки відповідачем не доведено факт виконання договору і повернення кредиту, відповідно право АТ «Універсал Банк» порушено і підлягає судовому захисту.

Провадження в суді апеляційної інстанції.

Частково не погоджуючись з таким рішенням суду Акціонерне товариство «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи просило оскаржуване рішення в відмовній його частині скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «Універсал Банк» мотивована тим, що на переконання останніх, місцевим судом не враховано механізму отримання банківських послуг проекту monobank, а саме те, що без ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що складають договір про надання банківських послуг, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Вважає, що заповненням Анкети-заяви позичальник підтвердив ознайомлення та прийняття відповідних умов надання кредиту. Поряд з цим, покликається на те, що відповідачем підписані шляхом накладення електронного цифрового підпису Тарифи, в яких міститься інформація про розмір відсотків за користування коштами.

Водночас, зазначає, що із виписки про рух коштів вбачається, що відповідачем було неодноразово здійснено банківські операції із використанням власної картки. Таким чином, відповідач прийняв свідомо отримував послуги кредитування, попередньо ознайомившись з паспортом споживчого кредиту та погодившись з тарифами кредитування.

При цьому, відповідачем не доведено відсутність заборгованості, та відповідно, виконання умов договору належним чином.

Також на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 січня 2023 року надійшла апеляційна скарга від відповідача ОСОБА_1 , в якій він, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Подана ОСОБА_1 апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належні докази на підтвердження зазначених у позові обставин, які підтверджують наявність договірних відносин між сторонами та невиконання відповідачем взятих за договором зобов`язань, зокрема, довідок про встановлення кредитного ліміту та підпису позичальника на умовах та правилах надання банківських послугах, а також отримання кредитних коштів. Вважає, що суд попередньої інстанції, не врахував того, що в матеріалах справи відсутні первинні фінансово-господарські документи. Крім того, на переконання заявника, наданий розрахунок є помилковим, оскільки має місце переплата за вказаним кредитним договором.

14 березня 2023 року від АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вони заперечили аргументи викладені в апеляційній скарзі вказавши на їх необґрунтованість із зазначенням обставин, які викладені ними у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 13 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до AT «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 13 березня 2019 року. Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані відповідача. В Анкеті-заяві відсутні дані про розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо (т.1, а.с. 14).

В Анкеті-заяві відповідач ОСОБА_1 зазначив, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому у Банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним його відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його даних згідно з договором. Окрім цього визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки з власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п.11).

Згідно із Розділом 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку; Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Monobank» (Анкета-заява) - письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківських рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердження укладення Договору.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (далі Умови) опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Згідно з положеннями підпунктів 2.4, 2.5 пункту 2 розділу II Умов для надання послуг Банк видає Клієнту Картку. Підписанням Анкети-Заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом анкети заяви та отримання картки. Платіжна картка передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН код. ПІН код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання картки і правильного ПІН коду є належною і доостатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.4 розділу 11 Умов (договору) на підставі яких Відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідно до п. 3 Анкети заяви ОСОБА_1 беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток. Згідно пп. 9.1 п.9 Розділу 11 Умов сума кредиту (кредитного ліміту) може встановлюватись в розмірі до ста тисяч гривень.

На суму наданого кредиту Банк нараховує відсотки за користування кредитом за процентними ставками, зазначеними у Тарифах (п.4.9).

Так, згідно з Тарифами банку, пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 5% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,2% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,4% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в Мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж Клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами (п.4.11).

Між сторонами відповідно до п. п. 5.3, 1.8.1 п. 5 розділу 1 Умов погоджено, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

13 березня 2019 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі до 100 000 грн, що надалі змінювався, на поточний рахунок № НОМЕР_1 , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Перш ніж надавати кредитні кошти позичальнику, Банком було здійснено попередню ідентифікацію відповідача, отримано документи, що підтверджують його особу, та внесено їх до бази банку, після чого на основі власноручного підпису позичальника було згенеровано особистий ключ, який використовуватиметься для накладення електронного цифрового підпису, який відповідає власноручному підпису клієнта банку, при цьому в анкеті-заяві банку зазначається, що в подальшому вказаний підпис буде використовуватися позичальником з метою засвідчення будь-яких дій згідно з договором в мобільному додатку.

Тобто, після направлення примірників Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту до мобільного додатку відповідача, останній ознайомився з ними та погодився з їх умовами, використовуючи електронний цифровий підпис, що свідчить про погодження із позичальником усіх необхідних умов кредитного договору.

Без погодження з Умовами та Правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту увійти в додаток неможливо. Без входу у додаток неможливим є користування карткою. У випадку, коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank» шляхом накладення електронного цифрового підпису, тоді цей застосунок не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку. Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Лише шляхом попереднього погодження з Умовами та правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank» та подальше проведення банківських операцій, у тому числі отримання кредиту.

Після підписання Анкети-заяви разом із іншими документами у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у Банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит.

Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100000 гривень, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом понад встановлений строк у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом.

Згідно Анкети заяви банком відповідачеві було видано картку № НОМЕР_2 та відкрито рахунок НОМЕР_3 Чорна картка", валюта гривня (т.1, а.с.42).

ОСОБА_1 активно користувався карткою з кредитним коштами, знімав готівку, розраховувався за товари і послуги, переводив витрати в розстрочку, що підтверджується електронними копіями документів, долученими позивачем до відповіді на відзив (т.1, а.с.159237).

Відповідачем ОСОБА_1 допущено порушення умов Договору щодо своєчасного погашення платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12 липня 2022 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 84897,85 грн., яка складається з залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 84897,85 грн, загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн та заборгованості за пенею та комісією в розмірі 0,00 грн. (т.1, а.с.6-13).

Позивачем також надано копію Умов та травил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток Monobank (т.1, а.с.4480), Тарифи картки «Monobank» (а.с.86), копію Паспорта споживчого кредиту «картка Monobank» (т.1, а.с. 8184), копію Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача (т.1, а.с. 8485), довідку Банку від 16 вересня 2022 року про відкриття ОСОБА_1 рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) (т.1, а.с.42), розрахунок заборгованості за договором № б/н від 13 березня 2019 року, укладеного між сторонами станом на 12 липня 2022 року (т.1, а.с.6-13), відповідно до якого заборгованість за тілом кредиту становить 84897,85 грн., рух коштів від 12 липня 2022 року «Monobank/Universal Bank» по картці № НОМЕР_4 за період з 13 березня 2019 року по 12 липня 2022 року відповідно до якого кредитний ліміт на 16 вересня 2022 року встановлено у розмірі 50 000 грн., баланс на кінець періоду: - 34897, 85 грн. Сума витрат за означений період 675037,44, сума зарахувань 590139,59 грн. З даного руху коштів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, загальна заборгованість за кредитом станом на 12 липня 2022 року склала 84897,85 грн (т.1, а.с. 20-41), копію Статуту АТ «Універсал Банк» банківської ліцензії, виписку з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань виписки (т.1, а.с.8790),

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що

«у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що:

«в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

Так у справі, що переглядається встановлено, що в анкеті-заяві від 13 березня 2019 року ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (т. 1, а.с. 14).

При цьому, вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив.

Відтак, оскільки в анкеті-заяві від 13 березня 2019 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зарахував ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту за рахунок протиправно списаних банком відсотків у розмірі з 84897,85 грн до 60191,85 грн.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року в справі № 697/302/20 (провадження № 61-2498св22).

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк» про те, що без ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що складають договір про надання банківських послуг, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим, а також факт підпису Тарифів банку, в яких міститься інформація про розмір відсотків за користування коштами, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, зі змісту анкети-заяви вбачається, що відповідач дійсно своїм підписом підтвердив, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити в Банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором.

Також, відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях та підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

При цьому, як передбачено п. 5.3 розділу 5 Використання електронного цифрового підпису Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільний додаток клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта. Під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання.

Разом з тим, з огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка monobank», та Тарифів, у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту було ознайомлено відповідача.

Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, та Тарифи за карткою «monobank» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Безпідставними суд також вважає посилання позивача на те, що умови надання кредитних коштів не погодженні з ним у електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, оскільки позивач не є надавачем електронних довірчих послуг, не включений до довірчого списку та не має права генерування електронного цифрового підпису. Ці ствердження спростовуються Положенням про застосування електронного підпису в банківській системі України, затвердженим постановою Правління НБУ № 78 від 14 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 17 серпня 2017 року. Цим положенням надано всім банкам можливість використання електронного підпису для застосування безпаперових технологій при наданні банківських послуг та визначено, що суб`єкти електронної взаємодії - Національний банк України, банки України, комерційні агенти банків, клієнти та контрагенти банків України (п. 5 розділу 1).

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що при укладанні кредитного договору АТ «Універсал Банк» не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і не надав доказів у підтвердження укладення спірного кредитного договору, оскільки вони є суб`єктивним сприйняттям обставин справи, також не приймаються до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору, відкриття відповідачу кредитного рахунку, зазначеного в Анкеті-заяві, встановлення кредитного ліміту в розмірі 100000 гривень, користування ОСОБА_1 кредитними коштами та часткове погашення кредиту.

Щодо тверджень відповідача викладених у апеляційній скарзі про те, що позивачем не надано виписки по рахунку, в той час як розрахунок заборгованості долучений позивачем не є належним доказом наявності заборгованості та існування між сторонами кредитних правовідносин, колегія суддів відхиляє їх як безпідставні, з огляду на те, що банком надано виписку по рух коштів по картці року, яка і була врахована судом першої інстанції при здійсненні розрахунків наявної заборгованості.

Покликання в апеляційній скарзі відповідача на те, що наданий розрахунок є помилковим, оскільки має місце переплата за вказаним кредитним договором, не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту виписки по рахунку видно, що відповідач активно користувався карткою та не лише знімав готівку, а й розраховувався за товари і послуги, переводив витрати в рострочку, тощо. Крім цього, в Анкеті-заяві відповідач беззаперечно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Інші доводи скарг, щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції про часткове задоволення позову, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянтів, що мають за мету задоволення їх апеляційних скарг, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи зазначений спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційні скарги позивача АТ «Універсал Банк» та відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.С. Панасюк

Т.М. Шемета