1Справа № 335/823/23 2/335/847/2023
11 квітня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступіної В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж», третя особа без самостійних вимог Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, про зобов`язання видати трудову книжку,
Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Котломонтаж», третя особа без самостійних вимог Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, про зобов`язання видати трудову книжку.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працював на ТОВ «Котломонтаж», слюсарем-ремонтником 4-го розряду з 02.08.2007 року по 31.03.2008 року, що підтверджується довідкою ТОВ «Котломонтаж» за вих. № 3 від 09.08.2021 року. При звільненні ОСОБА_1 не було видано трудової книжки. Наразі у позивача виникла необхідність оформлення пенсії за віком та підтвердження відповідного стажу роботи, зокрема записами в трудовій книжці. Крім того, оскільки позивачу не було видано вчасно трудову книжку, він не має можливості працевлаштуватися на роботу з відповідною до його кваліфікації оплати праці, так як не може підтвердити документально свій досвід роботи.
У зв`язку з чим, він звернувся до ТОВ «Котломонтаж» з цього питання спочатку в усному, а потім в письмовому порядку. Так, за поясненнями ОСОБА_1 декілька місяців різні посадові особи товариства запевняли позивача в тому, що трудову книжку вони розшукують у документах та архіві підприємств та вона буде обов`язково видана позивачу. Далі розпочались бойові дії та позивачу повідомили, що підприємство не працює та займатися видачею трудової книжки нікому, а потім охорона перестала пропускати на територію товариства без пояснення причин. 01.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Котломонтаж»» з письмовою заявою про видачу трудової книжки, проте відповіді так і не отримав. На скаргу ОСОБА_1 до ГУ Держпраці у Запорізькій області було надано відповідь, що у зв`язку з оголошенням воєнного стану, в ГУ Держпраці у Запорізькій області поки що відсутні повноваження на перевірку діяльності ТОВ «Котломонтаж»», а скарга ОСОБА_1 передана відповідачу для належного реагування.
Станом на дату подання позову, позивачу не видано трудову книжку без жодного пояснення причини.
Ухвалою суду від 31.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
В судове засідання позивач та його представник адвокат Писаренко С.Ю. не з`явилися. Представник позивача суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та позивача, просив провести судове засідання без фіксації судового процесу технічними засобами, зазначивши, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі на підставах викладених у позові, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність та відзиву на позов не надав.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність та пояснення на позов не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У звязку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці закріплено Кодексом законів про працю України.
Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 Кодексу законів про працю України).
Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Котломонтаж» з 02.08.2007 року по 31.03.2008 року ( а.с. 10).
На теперішній час, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Котломонтаж» в процесі припинення не перебуває (а.с. 17)
Станом на дату розгляду даного позову, позивачу не повернуто трудову книжку.
Вказані правовідносини регулюються наступними нормами законодавства.
За статтею 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Ст. 48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або фізичної особи понад пять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу.
Згідно з пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1998 року № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад пять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
У відповідності до вимог п. 4.1, п. 4.2 Інструкції, власник або уповноважений ним орган зобовязаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку з внесеним до неї записом про звільнення, а якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган у цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.
Таким чином, відповідач був зобовязаний в день звільнення позивача, видати йому належним чином оформлену трудову книжку.
Суд бере до уваги твердження позивача, що у наслідок незаконних дій роботодавця, а саме не видачі трудової книжки, позивач на протязі тривалого часу не має можливості працевлаштуватися на роботу за фахом, так як не може підтвердити документально свій досвід роботи.
За викладених обставин, з урахуванням встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено невиконання відповідачем своїх обов`язків, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 48 КЗпП України, ст. 15 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення суду складено та підписано 11.04.2023 року.
Суддя В.О. Макаров