ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2023 року м. Кропивницький

справа № 389/1792/22

провадження № 22-ц/4809/527/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Голованя А. М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О. Л., Письменного О. А.,

за участю секретаря судового засідання Напрюшкіної О.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Банк Форвард»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2023 року, у складі судді Богданової О.Е.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначала, що на початку 2022 року, завантаживши додаток «Дія», виявила, що 29.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №338, про стягнення з неї на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості у розмірі 44896 грн. 67 коп. за кредитним договором №200082986 від 30.10.2017, укладеним між нею та ПАТ «БАНК ФОРВАРД», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД». На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. 24.02.2021 відкрито виконавче провадження №64629987.

Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки між нею та АТ «БАНК ФОРВАРД» жодних договорів не укладалося, будь-яких грошових коштів, повідомлень чи попереджень про відступлення права вимоги та про наявність заборгованості вона не отримувала. Нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не пересвідчився у безспірності заборгованості, а тому він вчинений з порушенням вимог законодавства.

Вказує, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, стосується лише нотаріально посвідчених договорів, а тому не міг застосовуватися до даного кредитного договору.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №338, від 29.01.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з неї на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості у розмірі 44896 грн. 67 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2023 року позов залишено без задоволення.

Суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин на спростування не існування кредитних відносин зі стягувачем.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Вказує, що в оскаржуваному судовому рішенні має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, тому рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення.

Зокрема зазначала, що суд першої інстанції вийшовши за межі позовних вимог, в своєму рішенні підтвердивши факт кредитних правовідносин між нею та відповідачем, зазначивши, що вона не виконувала зобов`язання за неіснуючим кредитним договором внаслідок чого виникла заборгованість. Позивач наголошує, що жодних правочинів, а також кредитних договорів з АТ «Банк Форвард» вона не вчиняла, будь-яких грошових коштів не отримувала. Відповідно, ніяких в тому числі, нотаріально посвідчених угод між нею та АТ «Банк Форвард» не укладалось, а тому і не може існувати ніякої заборгованості перед відповідачем.

Зауважила, що станом на 29.01.2021 чинне законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, оскільки ця заборгованість завжди є спірною. Спірний виконавчий напис було вчинено за відсутності оригіналу кредитного договору та документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Посилаючись на правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 позивач зазначала, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, в зв?язку з втратою чинності у відповідній частині Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Позивач звертала увагу, що доказів того, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус перевірив та впевнився у відсутності спору щодо наявності заборгованості та її розміру, строків виконання, матеріали справи не містять та наголосила, що оспорює взагалі наявність будь-якої заборгованості.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини

З ОСОБА_1 стягується заборгованість за кредитним договором на підставі виконавчого напису №338 від 29.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. у сумі 44896,67 грн.

29.11.2022 від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до суду надійшов лист із доданими копіями документів, з яких вбачається, що між ПАТ «БАНК ФОРВАРД», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №200082986 на споживчі потреби, у подальшому нею отримана кредитна картка CROSS-SALE з кредитним лімітом до 50000 грн.

25.01.2021 представник АТ «БАНК ФОРВАРД» звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором №200082986 від 30.10.2017 у зв`язку із заборгованістю боржника ОСОБА_1 за період з 15.07.2019 по 14.08.2019 у розмірі 43796,67 грн., строк оплати якої настав 13.09.2019.

Згідно виконавчого напису №338 від 29.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. заборгованість за кредитним договором складає 43796,67 грн., нарахована за період з 15.07.2019 до 14.08.2019 та складається з наступного: 34608 грн. 62 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8038 грн. 05 коп. прострочена заборгованість за відсотками; 1150 грн. 00 коп. плата за пропуск мінімальних платежів. Крім того, у заборгованість включено 1100 грн. за вчинення виконавчого напису.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

В судове засідання апеляційного суду учасники справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з?явилися.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції вважав підтвердженим факт кредитних правовідносин позивача та відповідача, зокрема. користування кредитом позивачем, невиконання нею зобов`язань за кредитним договором та виникнення внаслідок цього заборгованості, що призвело до вчинення приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. виконавчого напису №338 від 29.01.2021.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачами та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 N 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Так, згідно Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 р. N 1172 для одержання виконавчого напису на право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачам копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

На виконання ухвали Знам`янського міськрайонного суду від 13.10.2022 Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) надані суду завірені матеріали, на підставі яких вчинено виконавчий напис від 29.01.2021, що зареєстрований в реєстрі за №338.

З наданих копій документів вбачається, що 25.01.2021 представник АТ «БАНК ФОРВАРД» звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором №200082986 від 30.10.2017 у зв`язку із заборгованістю боржника ОСОБА_1 за період з 15.07.2019 по 14.08.2019 у розмірі 43796,67 грн., строк оплати якої настав 13.09.2019.

Згідно виконавчого напису №338 від 29.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. заборгованість за кредитним договором складає 43796,67 грн., нарахована за період з 15.07.2019 до 14.08.2019 та складається з наступного: 34608 грн. 62 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8038 грн. 05 коп. прострочена заборгованість за відсотками; 1150 грн. 00 коп. плата за пропуск мінімальних платежів. Крім того, у заборгованість включено 1100 грн. за вчинення виконавчого напису.

Згідно зі місту звернення АТ «БАНК ФОРВАРД» до нотаріуса про вчинення виконавчого напису (а.с.99), банк надав нотаріусу: кредитний договір № 200082986 від 30.10.2017 з додатками; виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та суми погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи Стягувача та представника Стягувача за довіреністю; рішення Єдиного Акціонера про зміну найменування Банку.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості.

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх.

З урахуванням наведено, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку (засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу).

Доказів на підтвердження того, що надавався оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання, як це передбачено Переліком, відповідач суду не надав, як і не надав доказів про направлення ОСОБА_1 вимоги за місцем її реєстрації.

Отже, приватний нотаріус порушив підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно вважав доведеним факт кредитних правовідносин між позивачем і відповідачем та дійшов помилкового висновку про правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені в постанові від 25 січня 2023 року у справі № 273/1534/21.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, який неповно встановивши фактичні обставини справи, ухвалив рішення із порушенням норм процесуального права, невірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

За наведених обставин, відповідно до положень статті 376 ЦПК України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати понесені позивачем документально підтверджуються в матеріалах справи: за подачу позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн (а.с. 7), за подачу апеляційної скарги 1488,60 грн (а.с. 160).

Враховуючи, що відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2481,00 грн судових витрат, понесених нею на сплату судового збору в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард» задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 29.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, зареєстрований в реєстрі за № 338 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2023 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний