ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2023 року

м. Харків

справа № 631/1274/21

провадження № 22-ц/818/525/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК»

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на додаткове рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 грудня 2022 року, у складі судді Пархоменко І.О.,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований у реєстрі за № 6858, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №500817351 від 21 травня 2019 року на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на загальну суму 165539,52 гривень. Зазначено, що заходи забезпечення позову, застосовані за ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 грудня 2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

02 листопада 2022 року, засобами поштового зв`язку, представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 направлена заява про винесення додаткового рішення по справі щодо стягнення з АТ «Альфа-Банк» на користь позивача сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 362,00 грн та витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 20 000,00 грн.

Додатковим рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 грудня 2022 року заяву адвоката Прасолова Ігоря Вадимовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено частково. Стягнуто з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1362 грн 00 коп. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати та прийняти нову постанову, якою в цій частині позовні вимоги задовольнити та стягнути з АТ «Альфа Банк» на користь позивача судові витрати по оплаті послуг адвоката Прасолова І.В. за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 20 000,00 грн. Також просить вирішити питання щодо судових витрат пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції та стягнути з АТ «Альфа - Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг адвоката Прасолова І.В. за надання професійної правничої (правової) допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу прийняте з неправильним застосуванням судом норм процесуального та матеріального права, при цьому суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, а тому рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи та посилання на норми чинного законодавства, що зазначені ним у позовній заяві. Крім того, судом першої інстанції безпідставно не розглянуте його клопотання щодо поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення в порушення вимог ЦПК України. Таким чином, просить переглянути справу з урахуванням його правової позиції визначеної у позовній заяві, чого не було зроблено судом першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Додаткове рішення суду в частині задоволених вимог щодо стягнення судового збору за подання позовної заяви не оспорюється, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи в задоволенні заяви про задоволення вимог позивача щодо витрат на правничу (правову) допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки представником позивача Прасоловим І. В. не наведено поважних причин пропуску строку подання доказів щодо розміру судових витрат після ухвалення рішення суду, не зазначено обставин, пов`язаних з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежали від його волі та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання доказів, суд доходить висновку про відсутність підстав для поновлення строку та задоволення заяви.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи відповідає не в повній мірі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи заяву адвоката Прасолова Ігоря Вадимовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, апеляційний суд виходить із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судове рішення в даній справі ухвалене 21 жовтня 2022 року; в судовому засіданні, без участі сторін.

Про час та місце розгляду справи представник позивача був повідомлений.

21 жовтня 2022 року подав заяву, в якій не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с. 61) та просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 60).

Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Прасолов І.В. звернувся до суду першої інстанції лише 02 листопада 2022 року, засобами поштового зв`язку. До заяви про ухвалення додаткового рішення були додані докази витрат на професійну правничу допомогу.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Прасолов І.В., звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі 02 листопада 2022 року, тобто поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, як на підтвердження пропуску строку на подачу заяви про вирішення питання щодо судових витрат, посилався на те, що про наявність даного судового рішення представнику позивача стало відомо лише 28 жовтня 2022 року після отримання даного судового рішення засобами електронного зв`язку, вважає, що дані підстави є належними та обґрунтованими для задоволення його заяви про поновлення строку.

Судова колегія, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення строку на подання заяви щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу (правову ) допомогу. Однак, погодитися з висновком суду першої інстанції щодо відмови із заначених підстав у задоволенні заяви про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу (правову) допомогу, не може.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку та залишення заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без розгляду з огляду на таке.

Так, положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Так, відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

За змістом наведених правових норм суд може поновити пропущений строк лише у разі його пропуску з поважних причин.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню із відповідною заявою, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Ураховуючи, що відшкодування судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до прийняття судом апеляційної інстанції постанови у справі, то у клопотанні про поновлення строку мають бути зазначенні обставини, які об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на подання такої заяви у строк, визначений нормами ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що 21 жовтня 2022 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, прийнято рішення.

02.11.2022 року стороною позивача, засобами поштового зв`язку, подано до районного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом цієї справи та понесених ОСОБА_1 у розмірі 20 000,00 грн., разом із доказами понесених витрат та детальним розрахунком наданих послуг.

Аналізуючи наявність підстав для поновлення вказаного строку, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення "Пономарьов проти України").

Згідно правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України, будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

З матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду першої інстанції подано дві заяви: про розгляд справи призначений на 21.10.2022 року без участі позивача та його представника; про відсутність заперечень щодо ухвалення судового рішення при заочному розгляді справи, які подані до суду 21.10.2022 року, відповідно (а.с.60,61).

Таким чином, сторона позивача, будучи обізнаною про розгляд справи та постановлення судом першої інстанції судового рішення від 21.10.2022 року, не була позбавлена можливості направити Нововодолазькому районному суду Харківської області заяву про ухвалення додаткового рішення у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто до 26.10.2022 року.

Заявник обґрунтував поважність причин пропуску строку на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу обставинами, пов`язаними із отриманням повного тексту судового рішення лише 28.10.2022 року. Натомість неотримання повного судового рішення жодним чином не перешкоджало стороні позивача подати до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у строк, визначений ЦПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наведені заявником причини пропуску строку на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення, є неповажними, а відтак, відсутні підстави для його поновлення.

Оскільки підстави для поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі відсутні, така заява підлягає залишенню без розгляду.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу наведених вимог закону, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду з підстав, передбачених ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з пропуском строку її подання, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та відсутністю обґрунтованого клопотання для поновлення цього строку, що відповідає положенням статті 141 ЦПК України та вищевказаній релевантній практиці Верховного Суду.

Що стосується вимог представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 щодо витрат на правничу допомогу за подання апеляційної інстанції, судова колегія виходить з наступного.

Судом встановлено, що 07.06.2021 року між адвокатом Прасоловим І.В.(свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1920, видане Радою адвокатів Харківської області 15.04.2015 року) та ОСОБА_3 в інтересах її сина - ОСОБА_1 укладений договір про надання правової та професійної правничої допомоги № б/н.

Також була укладена Додаткова угода №б/н від 08.06.2021 року до договору про надання правової допомоги № б/н від 07.06.2021 року, в якій визначено, що вартість послуг адвоката визначена відповідно до Звіту.

Згідно Звіту№2 від 27.01.2023 року про приймання - передавання наданих послуг адвокатом Прасоловим І.В. за результатами виконання умов Договору про надання правової (правничої) допомоги за договором № б/н від 07.06.2021 року ОСОБА_1 надано професійну правничу допомогу адвоката, яка становить 10 000,00 грн та складається з: за написання та подання апеляційної скарги на додаткове рішення суду від 30.12.2022 року по справі № 631/1274/21.

Оскільки за результатами апеляційного перегляду справи, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення залишена без розгляду, підстав для стягнення на його користь витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, не вбачається.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення суду відповідно до ст. 377 ЦПК України частковому скасуванню із залишенням заяви про ухвалення додаткового рішення в оскаржуваній частині без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 грудня 2022 року в частині відмови у стягнення витрат на правничу (правову) допомогу скасувати та ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та розподіл витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 20.04.2023 року.