Справа № 645/1514/23
Провадження № 2/645/712/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 квітня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в особі судді Алтухової О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права на спадкування, витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , від іменті та в інтересах якої діє представник адвокат Задерей О.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та просить суд:

- визнати право ОСОБА_1 на спадкування всього майна, що належало ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як її єдиного спадкоємця;

- витребувати будинок АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , як єдиного спадкоємця в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з позовною заявою представником позивача подано суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання обґрунтоване тим, що розмір судового збору вдвічі перевищує розмір 5% річного доходу позивача за 2022 рік та перевищує розмір її середньомісячного доходу, позивач потерпає від збройної агресії рф, позивач не має нерухомого майна, яке могло б приносити дохід, залишок коштів на рахунках позивача не є значним, до суду позивач звернулася внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою та доданими до неї документами, суд приходить до висновку про залишення позову без руху, враховуючи викладене нижче.

Згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

У ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З доданих до позовної заяви доказів не вбачається, що позивач є: військовослужбовцем чи батьком, який має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів чи одинокою матір`ю (батьком), який має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю чи членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї чи особою, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена або предметом його позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, в даному випадку позивача ОСОБА_1 . Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З матеріалів, долучених до клопотання про звільнення від сплати судового збору вбачається, що позивач працює кухарем у КНП «Міська клінічна лікарні № 7» ХМР і відповідно до відомостей з довідки з місця роботи за 2022 рік позивач отримала дохід у вигляді заробітної плати за вказаний рік в сумі 89 709, 23 грн. Також, представник позивача у клопотанні зазначив, що ОСОБА_1 за 2022 рік отримала 9443, 48 грн. доходу у вигляді орендної плати від здачі в оренду земельної ділянки (паю), що також підтверджується довідкою ГУ ДПС у Харківській області. Таким чином, загальний розмір доходу позивача, за наданими останньою доказами, складає 99 152, 71 грн., п`ять відсотків від чого складає 4 957,64 грн.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею заявлено три позовні вимоги: одна з них немайнова (визнання права на спадкування) і дві майнові (витребування майна та визнання права власності).

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 20.12.2020 у справі № 905/98/20 зазначив, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17. Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19.

Таким чином, вимога про витребування нерухомого майна на користь позивача, яку представник позивача вважає немайновою, є вимогою майнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою- 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073, 60 грн).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що хоча позивачка ОСОБА_1 заявила дві вимоги майнового характеру, проте вимога про витребування майна є передумовою для застосування інших способів захисту порушених прав позивача визнання права власності, тобто одна позовна вимога є похідною від іншої.

Таким чином, суд вважає, що враховуючи ціну позову (600 000,00 грн) позивач повинна сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в сумі 1073, 60 грн та дві вимоги майнового характеру в сумі 6 000,00 грн, а загалом судовий збір в розмірі 7 073, 60 грн., що дійсно перевищує 5 % річного доходу позивача за попередній 2022 рік.

З огляду на положення Закону Україну «Про судовий збір», викладені вище, можна стверджувати, що судовий збір, який перевищує 5% розміру річного доходу фізичної особи за попередній рік, законодавчо вважається обтяжливим для позивача.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплат судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.

Таким чином, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, враховуючи складність справи, кількість позовних вимог, кількість учасників справи та те, що позивач має стабільний дохід, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору в повному обсязі.

Однак, суд вважає можливим зменшити розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання даної позовної заяви, до розміру 5 % річного доходу позивачки ОСОБА_1 за 2022 рік, що становить 4 957, 64 грн.

Приписами ч. 4 статті 177 ЦПК України закріплено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачці ОСОБА_1 належить оплатити судовий збір у сумі 4 957, 64 грн та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ЦПК України та зазначені в ухвалі суду, сплатить суму судового збору, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника позивача про звільнення позивачки від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права на спадкування, витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Установити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у вказаний строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо розміру судових витрат. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 21.04.2023 року.

Суддя О.Ю.Алтухова