Провадження № 2/947/699/23
Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю секретаря Макаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення грошових коштів,
За умовами договору, ОСОБА_2 мала вирішити всі питання, пов`язанні належним оформленням правовстановчих документів на належну їй земельну ділянку, але не пізніше 01.10.2021 року, який має намір придбати у власність позивач.
В забезпечення зобов`язань по розрахунках за майно, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 , в якості завдатку 17 000 дол. США.
Свої зобов`язання ОСОБА_2 не виконала, наразі уникає від обов`язку його виконання, що зумовило звернення ОСОБА_1 до суду з відповідним позовом.
Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси від 09.09.2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів передано до Київського районного суду м.Одеси для розгляду справи за підсудністю.
Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О
Ухвалою суду від 10.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 07.03.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначений її судовий розгляд по суті.
До судового засідання з боку представника позивача адвоката Мутаф Ф.А. надійшла заява про можливість розгляду справи за його та позивача відсутності, в якій він позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, шляхом направлення поштової кореспонденції (повістки), рекомендованим лисом з повідомленням за зареєстрованим місцем мешкання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб- сайті Київського районного суду м.Одеси.
Від відповідача відзив на позов не надходив.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного та згоди представника позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Так суд встановив наступне.
24 червня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали Попередній договір, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Бежаном А.В. та зареєстровано в реєстрі №1398. Згідно даного договору ОСОБА_2 зобов`язується продати, а ОСОБА_1 зобов`язується купити та прийняти від ОСОБА_2 нерухоміст, а саме:
Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
За умовами зазначеного договору ОСОБА_2 повідомлена нотаріусом, що відповідно до ст. 659 Цивільного кодексу України у разі невиконання вимоги щодо попередження ним покупця про права третіх осіб на нерухомість покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 661 Цивільного кодексу України у разі вилучення за рішенням суду нерухомості у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу нерухомості, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.
За домовленістю Сторін продаж вищевказаної нерухомості буде вчинено за 425 000.00 грн. (Три мільйони чотириста двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок), що на дату підписання цього договору еквівалентно сумі 125 000,00 дол. США. Суму грошових коштів за продаж вищевказаної нерухомості ОСОБА_1 сплатить ОСОБА_2 наступним чином: ОСОБА_1 (Сторона-2) в момент підписання цього Договору передає ОСОБА_2 (Стороні-1) 462 400,00 грн., що на дату підписання цього договору еквівалентно сумі 17 000,00 дол. США, в якості завдатку в рахунок основного Договору, що також підтверджується складеною ОСОБА_2 розпискою.
Пунктом першим ст. 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.
Відповідно до СТ.571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.
Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.
Так за умови попереднього договору Сторона-2 передає Стороні-1 в момент укладання основного договору купівлі- продажу 2 937 600,00 грн. (Два мільйони дев`ятсот тридцять сім тисяч шістсот гривень 00 копійок), що на дату підписання цього договору еквівалентно сумі 108 000,00 дол. США. Також сторони домовились про те, що основний договір купівлі-продажу об`єктів, зазначених в п.1 договору буде укладено не пізніше 01.10.2021 р. за виключенням виникнення обставин, зазначених в абз.2 п.1.1 Договору.
Крім того, за умовами попереднього договору від 24.06.2021 р. ОСОБА_2 (Сторона-1) зобов`язується здійснити виготовлення документів, що будуть посвідчувати право власності на земельну ділянку, здійснити процедуру присвоєння та/або впорядкування адреси земельній ділянці, та здійснити державну реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно належним чином та згідно чинного законодавства України, та повідомляє, що нею розпочато та здійснюється вищевказана процедура.
В разі, коли документи чи відомості щодо вищезазначеної нерухомості виявляться недостовірними, неправдивими, Сторона-1 ОСОБА_2 зобов`язана відшкодувати заподіяні Стороні 2 ОСОБА_1 збитки та витрати у повному обсязі згідно з положеннями п. 11 попереднього Договору.
Умовами даного договору передбачено, що Сторона-1- ОСОБА_2 у разі ухилення від укладення зі Стороною-2 основного договору купівлі-продажу нерухомого майна, а також у разі відмови від укладення зі Стороною-2 основного договору купівлі-продажу нерухомого майна зазначеного в п.1 договору, в строк, передбачений п.1.1 договору, з будь-яких інших причин, повинна відшкодувати Стороні-2 ОСОБА_1 завдані збитки, у розрахунку трикратного розміру від суми отриманих у якості завдатку грошових коштів, зазначених в п.5 договору, а саме-у розмірі 51 000 дол. США.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання за у мовами попереднього договору від 24.06.2021 року не виконала.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Оскільки договором не передбачено іншого, а сума обумовлених стороною збитків є більшою ніж передбачена ст. 571 ЦК України, то остаточною сумою є 51 000 дол. США.
Відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно- правовим актом.
Також необхідно врахувати роз`яснення Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 16 січня 2019 року по справі №373/2054/16-ц.
Велика Палата Верховного Суду у свої постанові від 23.10.19 року по справі 723/304/16-ц аналізуючи вищевказані норми прийшла до наступних висновків.
Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
Із аналізу правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Оскільки ОСОБА_2 отримала завдаток у валюті, а також враховуючи те, що у випадку порушення зобов`язання розмір збитків стягується також у валюті (дол. США), то і стягнення має відбуватися у дол. США.
Щодо штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України.
Прострочивши зобов`язання по відчуженню майна, 02.10.2021 року у ОСОБА_2 виникло зобов`язання сплатити ОСОБА_1 суму обумовлену п.1.1. Попереднього договору (51 000 дол. США).
Оскільки умовами договору встановлена іноземна валюта виконання, то застосуванню підлягає лише 3% річних (без інфляційних збитків).
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Питання щодо розподілу понесених позивачем витрат будуть розглянуті, якщо протягом п`яти днів з дня отримання повного рішення суду від позивача буде надано відповідна заява із доказами понесених витрат. У випадку ненадання відповідних доказів заява про відшкодування понесених витрат позивачем буде вважатись залишеною без розгляду.
Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено судом 19.06.2023 року.
Суддя Луняченко В. О.