Справа № 346/279/23
Провадження № 2/346/579/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Тимошишин І.Л.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом, згідно з яким останній заповів належне йому майно своєму синові ОСОБА_3 . Спадщина складається із житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 , та майнових сертифікатів. Після смерті ОСОБА_2 ніхто із його близьких родичів до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався та позивач, як племінник спадкодавця, є єдиним спадкоємцем, оскільки його мати, ОСОБА_4 , (у зв`язку з одруженням змінила прізвище на ОСОБА_5 ), яка була рідною сестрою ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_6 , в якому у них народилися двоє дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_7 одружився із ОСОБА_9 та на момент його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) спадщину не прийняв, заповіту не залишав. ОСОБА_3 06.10.1990 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 , який 11.10.1994 року розірвано. На момент смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) спадщину не прийняв, заповіту не залишав, дітей та дружини у нього не було.

20.01.1973 року ОСОБА_2 зареєстрував із ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Таким чином, двоє дітей від першого шлюбу померли, спадщину не прийняли; від другого шлюбу дітей у спадкодавця не було, його дружина померла, заповітів не залишали.

Позивач зазначає, що до серпня 2022 року йому не було відомо про те, що ніхто із родичів ОСОБА_2 не звернувся із заявою про прийняття спадщини. Про зазначене дізнався з розмови із своєю родичкою ОСОБА_3 , яка також повідомила, що не бажає приймати спадщину і не заперечує, щоб її прийняв позивач.

З метою оформлення спадщини він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, проте йому усно повідомлено, що слід звернутися до суду із заявою про надання терміну, необхідного для звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Враховуючи, що жодна особа не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивач вирішив реалізувати своє право на таке звернення як спадкоємець п`ятої черги. Тому він просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, просить ці вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 20.02.2023 року сільський голова Я. Савчук електронною поштою надіслав до суду листа, в якому позовні вимоги визнає та просить справу розглянути у відсутності представника вказаної ради (а.с. 42).

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_2 , його батьками вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 16.11.1955 року (на російській мові (а.с. 7)).

Згідно з даними архівної довідки №К-133(Ц)/06-06, виданої 13.12.2022 року Державним архівом Івано-Франківської області Івано-Франківської обласної державної адміністрації, ОСОБА_14 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Коршів Коломийського повіту (Коломийського району ), хрещена 09.09.1931 року в церкві с. Коршів (а/з №68), її батьками вказано ОСОБА_15 , сина ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , уродж. Жидак, та ОСОБА_18 , доньку ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , уродж. Куничак ( а.с. 22 ).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 15.11.1954 року та даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 9 від 20.10.2021 року, ОСОБА_21 20.10.1954 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , 1931 року народження. Прізвище нареченої після укладення шлюбу « ОСОБА_5 » (а.с. 23, 24 ).

ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_1 , його батьками вказані ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , актовий запис № 35 від 22.07.1961 року, що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22.07.1961 року (а.с. 25).

Відповідно до даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 4 від 22.12.2022 року, ОСОБА_2 27.02.1962 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_23 . Прізвище нареченої після укладення шлюбу « ОСОБА_24 » (а.с. 8 ).

ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_7 , а 09.08.1966 року ОСОБА_3 , їхніми батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що стверджується даними свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 від 27.02.1963 року та серії НОМЕР_5 від 20.08.1966 року ( а.с. 15, 18).

Згідно з даними довідки №27/02-26, виданої 10.01.2023 року Коршівською сільською радою, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка була зареєстрована за адресою: с. Коршів Коломийського району Івано-Франківської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №32 від 06.09.1972 року (а.с. 9).

20.01.1973 року ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_25 , про що свідчить копія свідоцтва про одруження, виданого 20.01.1973 року, актовий запис № 2. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_24 » (а.с.10).

Судом також встановлено, що 14.03.1985 року ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_26 , про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 14.03.1985 року, актовий запис № 14. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_24 » (а.с.16).

06.10.1990 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_10 , що стверджується даними копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 06.10.1990 року, актовий запис № 21, у зв`язку з чим дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_24 » (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 шлюб між вказаними особами розірвано 11.10.1994 року, актовий запис № 140. Прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_27 » (а. с.20).

Згідно із заповітом, посвідченим 02.12.2009 року секретарем виконкому Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області та зареєстрованим в реєстрі за № 149, ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с. 13).

Відповідно до даних свідоцтв про смерть серій НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 та НОМЕР_11 відповідно ОСОБА_28 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 30.12.2017 року, ОСОБА_22 08.07.2019 року, а ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Коршів Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.11, 12, 17, 21, 28).

Згідно з даними довідки № 1640/02-25, виданої 05.12.2022 року Коршівською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, заповіт від імені ОСОБА_2 , посвідчений 02.12.2009 року та зареєстрованим в реєстрі за № 149, не змінювався та не скасовувався. Заповіти від імені ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 у виконкомі вказаної сільської ради не посвідчувались ( а.с. 14 ).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Коломийської районного нотаріального округу Шевчука Д.В. від 19.07.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 в зв`язку з тим, що разом зі спадкодавцем на день смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав, заява на прийняття спадщини у встановлені законом строки не подана (а.с. 36).

Відповідно до листа вказаного нотаріуса № 36/01-16 від 08.04.2023 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , цим нотаріусом не заводилася, про що ним долучено інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72087295 від 08.04.2023 року (а. с. 58).

Відповідно до листа державного нотаріуса Третьої Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. № 153/01-16 від 08.04.2023 року, згідно з даними Спадкового реєстру (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 72085757 від 08.04.2023 року), спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутня. Згідно з даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72085763 від 08.04.2023 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , заведена Другою Коломийською державною нотаріальною конторою 02.06.2022 року ( а.с. 60 ).

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі № 484/1626/20 (провадження № 61-18752св20) викладено позицію, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до положень ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст наведеної норми процесуального закону покладає на позивача (незалежно від категорії спору) обов`язок підтвердити обґрунтованість заявлених ним вимог. Відсутність спростування підстав позову відповідачем не має наслідком безумовне задоволення позову, який не підтверджений доказами.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначив, що після смерті ОСОБА_2 ніхто з його родичів не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що йому стало відомо в серпні 2022 року, після чого він вирішив реалізувати своє право на спадщину. Зазначене не свідчить про те, що у спадкоємця існували перешкоди для подання заяви. При цьому слід звернути увагу, що позивачу 19.07.2021 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , що стверджується даними відповідної постанови (а.с. 36).

Саме по собі припущення про несвоєчасність оформлення спадщини за законом через можливість її оформлення іншими спадкоємцями без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем причини не є непереборними та істотними труднощами, які відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з огляду на те, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті дядька сплив 10.05.2016 року, при цьому із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач звернувся лише 18.01.2023 року, тобто майже через 8 років після смерті дядька та через півтора роки з дня винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Отже, з часу відкриття спадщини позивач мав можливість подати заяву до нотаріуса про прийняття ним спадщини, проте, не зробив цього вчасно. Своїм правом на прийняття спадщини у встановлений законом строк позивач не скористався, з власної волі не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його дядька, причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними, оскільки позивач не був позбавлений можливості з`ясувати, чи прийняв хтось з його родичів спадщину після смерті ОСОБА_2 , і в разі з`ясування таких обставин скористатись своїм правом на прийняття спадщини.

Тому в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України та, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, ч. 2 ст.247, ст.ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 .

Відповідач: Коршівська сільська рада Коломийського району Івано-Франківської області,78240, с. Коршів, вул. Шевченка, 23, Коломийського району Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 21 квітня 2023 року.

Суддя Яремин М. П.