Ухвала

18 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 639/7792/20

провадження № 61-4735ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 липня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року у справі за позовом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Харків) до ОСОБА_1 , треті особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про стягнення грошової суми, як безпідставно набутої,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про стягнення грошової суми, як безпідставно набутої, у розмірі 405 203,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що на примусовому виконанні Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження ВП № 55785442 з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду від 13 лютого 2017 у справі № 639/5701/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 582 298, 59 грн. В межах зазначеного виконавчого провадження було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна, належного ОСОБА_1 , переможцем яких став ОСОБА_2 , сплативши грошові кошти в розмірі 1 064 000 грн в рахунок придбання цього майна та за послуги торгівельної організації ДП «СЕТАМ».

Платіжним дорученням № 5651 від 09 липня 2018 року кошти у розмірі

588 121,52 грн Міжрайонним ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області були перераховані ОСОБА_3 та залишок коштів (як надмірно стягнуті кошти) в розмірі 405 203,91 грн територіальним органом повернуто ОСОБА_1 . Частина, сплачених ОСОБА_2 коштів, були перераховані також ДП «Сетам», як організатору аукціону та в рахунок сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 червня 2019 року у справі № 639/4971/18 позов ОСОБА_2 до Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Харківська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу та акта про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів задоволено частково, визнано недійсними електронні торги, проведенні 22 червня 2018 року з реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 ; скасовано протокол проведення електронних торгів № 340531 від 25 червня 2018 року; скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки від 10 липня 2018 року, затверджений начальником Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Амельченко В.П.; стягнуто з ДП «Сетам» грошові кошти в сумі 56 000 грн на користь ОСОБА_2 . Відмовлено у стягненні з Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області коштів в розмірі

1 064 000 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 червня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року скасовано у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління у Харківській області про стягнення грошових коштів, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 липня 2020 року в справі № 639/4971/18 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 червня 2019 року скасовано частково та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким:

- стягнуто з Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі

1 064 000,00 грн;

- стягнуто з Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі

9 514,80 грн за подання позову;

- стягнуто з Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі

14 272, 20 грн за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Московського районного суду міста Харкова

від 27 червня 2019 року залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду, з урахуванням положень Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 03 серпня 2011 року № 845, зі змінами та доповненнями, із Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), як з органу, що здійснює централізоване обслуговування підпорядкованих органів державної виконавчої служби, меморіальним ордером № 175 грошові кошти в розмірі 1 087 787, 00 грн списані з рахунку та перераховані на користь ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи, що рішенням суду торги були визнані незаконними, кошти, які отримали ОСОБА_3 у розмірі 588 121,52 грн від реалізації арештованого майна та ОСОБА_1 у сумі 405 203,91 грн

- як залишок від продажу квартири, мали б бути повернуті ними на рахунок територіального органу державної виконавчої служби, оскільки відпала підстава, на якій вони були набуті.

Після визнання в судовому порядку прилюдних торгів недійсними, ОСОБА_1 отримала можливість повернути собі квартиру, яка була предметом продажу на прилюдних торгах, а також кошти у розмірі

405 203,91 грн, а ОСОБА_2 - набув право на повернення йому коштів, сплачених у рахунок придбаного майна на електронних торгах.

Оскільки ОСОБА_1 набула грошові кошти у розмірі 405 203,91 грн

від реалізації її арештованого майна, але підстава набуття грошових коштів згодом відпала, зазначені грошові кошти підлягають поверненню на рахунок Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Харків) як безпідставно набуті.

До цього часу грошові кошти ОСОБА_1 не повернуті, у зв`язку з чим Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернулось до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду

від 16 лютого 2023 року, позов Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) суму в розмірі 405 203,91 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

31 березня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 липня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення грошової суми. При цьому позовна вимога про стягнення грошової суми є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі. Тобто ціна позову становить 405 203,91 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 684 грн х 250 = 671 000 грн).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, справа № 639/7792/20 не підлягає касаційному перегляду в силу вимог закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

При цьому, Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Харківського апеляційного суду від 16 лютого

2023 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова

від 01 липня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 16 лютого 2023 року у справі за позовом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до ОСОБА_1 , треті особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про стягнення грошової суми, як безпідставно набутої, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська