Справа № 456/2105/23
№ провадження 2-с/453/2/23
У Х В А Л А
про скасування судового наказу
05 липня 2023 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №456/2105/23 виданого 16 червня 2023 року Сколівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, -
26 травня 2023 року на підставі ухвали судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я. заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з розподілу природного газу передано за підсудністю до Сколівського районного суду Львівської області.
Копію зазначеного судового наказу разом із примірником заяви про видачу судового наказу з додатками ОСОБА_1 отримала 24.06.2023 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.
05 липня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу №456/2105/23 від 16.06.2023 року та про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 134 грн. 20 коп.
Заява мотивована тим, що Сколівським районним судом Львівської області видано судовий наказ за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 8 069 грн. 03 коп. Заявниця зазначає, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» нараховує їй заборгованість за послуги з розподілу природного газу, посилаючись на постанови НКРЕКП №3021 від 24.12.2019 року, №1159 від 24.06.2020 року, №2770 від 30.12.2020 року, №124 від 30.01.2021 року «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз». Вказані постанови не зареєстровані у Мін"юсті та НКРЕКП. У статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні їй відповідати. Тобто, ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» не відповідає ст. 117 Конституції України. Оскільки спеціальний Закон про реєстрацію нормативних актів Верховною Радою не прийнятий, то діє Указ Президента №493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», у якому передбачено, що нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності…
Згідно п.6.2 Типового договору розподілу природного газу тариф, встановлений пунктом 6.1 цього розділу є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Тобто, оскільки Постанови НКРЕКП №3021 від 24.12.2019 року, №1159 від 24.06.2020 року, №2770 від 30.12.2020 року, №124 від 30.01.2021 року «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» не зареєстровані у відповідності до вимог ст. 117 Конституції України, а тому вони чинності не набули та їх застосування Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» є помилковим.
Дослідивши заяву про скасування судового наказу та матеріали справи про видачу судового наказу, приходжу до наступного.
Строк звернення із заявою про скасування судового наказу відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України ОСОБА_1 не пропущено.
Згідно ч.3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
Із заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу вбачається, що між сторонами виник спір про право, який необхідно розглядати в порядку позовного провадження.
Оскільки ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, вважаю, що заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу слід задовольнити, а виданий судовий наказ відповідно до ч.3 ст. 171 ЦПК України підлягає скасуванню.
Роз`яснити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про його право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
Щодо вимоги заявника про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" суми сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу у розмірі 134.20 грн., суд зазначає наступне.
Стаття 7 Закону України «Про судовий" збір`містить вичерпний перелік підстав для повернення судового збору.
Положення ст. 164 ЦПК України не передбачає порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина друга вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.
Крім того норми ст.171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.
Суд зазначає, що в разі скасування судового наказу, стягувач має право звернутись до суду з позовом про стягнення з боржника відповідних витрат, а тому при скасуванні судового наказу розподіл судових витрат не здійснюється.
Оскільки ст. 141 ЦПК України регулює питання розподілу судових витрат в позовному провадженні, а нормами розділу ІІ ЦПК України не передбачено стягнення із стягувача на користь боржника судового збору, сплаченого при поданні заяви про скасування судового наказу у разі її задоволення, то сплачений судовий збір не підлягає стягненню на користь боржника.
З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.
Керуючись ст. 171 ЦПК України,
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Судовий наказ №456/2105/23 виданий 16 червня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - скасувати.
Роз`яснити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», що заявлені вимоги можуть бути розглянуті судом в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя