Справа №155/987/23
Провадження №2-о/155/59/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

10.07.2023 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Сметана В.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчий комітет Мар`янівської сільської ради Волинської області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 06 липня 2023 року звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Частиною 3 статтею 294 ЦПК України, передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Таким чином, заява про визнання особи недієздатною та встановлення опіки відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст.175, 177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.318 ЦПК України.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Частиною 1 статті 299 ЦПК України, визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Однак, в порушення ч.1 ст.299 ЦПК України, заявником у заяві про визнання особи недієздатною заінтересованою особою не зазначено особу, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною. Також заявник себе зазначив в заяві в статусі відповідача.

Таким чином, заявнику необхідно визначитись з колом заінтересованих осіб та зазначити у якості заінтересованої особи ОСОБА_2 щодо якої розглядається питання про визнання її недієздатною, та зазначити правильно сторін по справі.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 є його бабусею, але жодних доказів даного факту суду не надає.

Також, до матеріалів заяви долучені копії паспортів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при цьому в заяві їх не зазначено як сторін по справі, не містить мотивування та належних доказів про те, яку юридичну заінтересованість мають вказані особи при розгляді цієї справи, які взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню, і на які їх права та обов`язки можуть вплинути.

Крім того згідно з положеннями статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Таким чином суд не в змозі встановити чи дійсно заявник є внуком ОСОБА_2 і відповідно чи може ОСОБА_1 бути заявником у даній справі.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є, зокрема: наявність у громадянина хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; інші обставини; суд досліджує висновок судовопсихіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписки з історії хвороби тощо. Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Проте, в заяві не зазначено обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_2 внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, відсутнє посилання на докази, які підтверджують наявність в особи, яку заявник просить визнати недієздатною, хронічного, стійкого психічного розладу.

Отже заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження наявності у ОСОБА_2 будь якого психічного розладу (психічного захворювання), діагностованого лікарями, та яке існує на дату звернення до суду з вищевказаною заявою, зокрема, відомості, щодо спостереження психіатром за місцем проживання, у разі перебування під диспансерним наглядом відомості про медичну карту амбулаторного хворого з психо-неврологічного диспансеру за місцем мешкання, медичну карту амбулаторного хворого із ЦПМСД (загальної поліклініки за місцем мешкання).

Суддя роз`яснює заявнику, що фізична хвороба може бути підставою для визнання особи інвалідом, надання такій особі постійного догляду, соціальних послуг у відповідності до Закону України «Про соціальні послуги», але не є підставою для визнання фізичної особи недієздатною, єдиною підставою для чого є стійкий психічний розлад особи.

Епікриз - це судження про стан пацієнта, діагноз, причини виникнення і розвитку хвороби, про обґрунтування та результати лікування. Епікриз формується після завершення лікування або на певному його етапі і є складовою медичної карти хворого. Залежно від особливостей перебігу і наслідків хвороби епікриз може містити судження про прогнози стосовно розвитку захворювання, висновки щодо необхідності подальшого обстеження, лікування, рекомендації щодо ведення пацієнта надалі. У разі летального випадку в епікризі зазначають причину смерті.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що фізична особа не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що фізична особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Фактично недієздатність - це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України.

Відтак, визнання особи недієздатною - це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти хронічний, стійкий психічний розлад . Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може.

Так, визнання фізичної особи недієздатною є по суті правовим оформленням змін психіки людини як явища, що виражає прояв сил природи незалежно від дій та усвідомлення особи. Головним завдання суду при визнанні особи недієздатною є констатувати це явище та оцінити його з правової точки зору, тобто задовольнити заяву про визнання особи недієздатною чи відхилити таку заяву.

При цьому, додана заявником копія висновку №463 від 03 липня 2023 року про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, в якому зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

В своїй заяві заявник зазначив, що його бабуся є інвалідом, та згідно її стану

Заявник в обґрунтування своїх вимог не надав суду докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою (06 липня 2023 року), а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо, висновок лікарсько-консультативної комісії, тощо.

Відсутність зазначених даних позбавить суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій та буде порушенням повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою передбачених ч. 2 ст. 28 та ч.1 ст. 64 Конституції України.

У відповідності з ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вважаю, що подану заяву необхідно залишити без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчий комітет Мар`янівської сільської ради Волинської області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана