Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омелько Г.Т.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м.Києві, Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства стосовно померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва.

Заявник вказує, що ОСОБА_2 є її рідним батьком.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що її батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 познайомились у 1988 році, почали зустрічатися, а потім почали жити разом, вести спільний побут та господарство.

Згодом, мати ОСОБА_3 завагітніла, і ІНФОРМАЦІЯ_2 народила завницю.

Протягом спільного життя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 так і не зареєстрували шлюб, але разом виховували заявницю, вели спільне господарство, разом організовували свій побут, проводили дозвілля, спільно харчувались, робили ремонти в оселі.

У зв`язку з тим, що на день народження заявниці, її мати, ОСОБА_3 , не перебувала в зареєстрованому шлюбі, під час реєстрації її народження відділом ЗАГС Ленінградського району міста Києва було складено актовий запис № 3702 від 25 листопада 1989 року, де відомості про батька дитини були записані зі слів матері на підставі ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю. Заявниці надано прізвище « ОСОБА_1 », а в графі батько вказано - « ОСОБА_2 ».

Пізніше, через декілька років після народження заявниці, внаслідок непорозумінь та суперечок, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинили проживати спільно однією сім`єю, але протягом всього життя ОСОБА_2 визнавав себе батьком заявниці, виконував свої батьківські обов`язки стосовно її виховання та утримання, мав намір подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе її батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці ОСОБА_3 , а згодом, ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок хвороби помер і ОСОБА_2 , тому подати відповідну заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про визнання себе батьком не встиг.

Заявник вказує, що батьківство ОСОБА_2 відносно неї підтверджується копіями фотокарток, на яких зображений її батько, ОСОБА_2 , з нею.

Крім того, зазначає, що перебувала у близьких стосунках із своєю бабусею, матір`ю ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та заповіла заявниці свою частку квартири АДРЕСА_1 , на підставі чого вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Також на підтвердження того, що ОСОБА_2 є її біологічним батьком посилається на те, що iз 2013 року вона проживала разом зі своїм батьком за однією адресою, що підтверджується копією витягу з Реєстру територіальної громади, вела з ним спільне господарство, доглядала за ним під час хвороби та поховала його після смерті.

Вказує, що вона є єдиною донькою у ОСОБА_2 , iншi діти спадкоємці відстуні, крім неї до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався, заповітів останній не залишав.

Щодо необхідності встановлення факту батьківства, зазначає, що після смерті ОСОБА_2 , залишилося спадкове майно, а саме 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 . Однак, звернувшись до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, державним нотаріусом Щербиною Я.О. 09 червня 2021 року їй було відмовлено у видачі Свідоцтва у зв`язку із відсутністю документа, який підтверджує їх родинний зв`язок із ОСОБА_2 ..

Ухвалою судді від 20.09.2021 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами окремого провадження. Витребувано від державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербини Я.О. належним чином завірену копію спадкової справи №1015/18, яка була заведена після смерті гр. ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На виконання вказаної ухвали суду, 02.02.2022 до суду від Дванадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла копію спадкової справи №1015/18, яка була заведена після смерті гр. ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 13.10.2022 витребувано у Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірену копію запису акту про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , №3702 від 25.11.1989.

На виконання вказаної ухвали суду, 24.10.2022 до суду від Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла копія запису акту про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , №3702 від 25.11.1989.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити та справу розглядати без її участі.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м.Києві в судове засідання не з`явився, подали заяву до суду про розгляд справи без участі представника.

Представник заінтересованої особи Дванадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, подали заяву до суду про розгляд справи без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 130 СК України, в разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ст. 135 СК України заява про встановлення факту батьківства таким способом, приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено за вказівкою матері. Згідно ст. 128 СК України право на подачу такої заяви мають матір, опікун, піклувальник дитини, особа, яка утримує та виховує дитину, а також сама дитина, яка досягла повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 134 СК України, рішення суду про встановлення факту батьківства є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видачі нового свідоцтва про народження.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 7 зазначив, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 , питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Заявник посилається на неможливість оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 без встановлення факту батьківства та просить суд встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на що суд зазначає наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 25.11.1989, в графі батько зазначений ОСОБА_2 , в графі мати зазначена ОСОБА_1 .

Відповідно до копії актового запису про народження №3703 від 25.10.1989 ОСОБА_1 , в графі відомості про батька зазначено прізвище, ім`я, по батькові - ОСОБА_2 , інші відомості відсутні; в графі відомості про матір зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 13.12.2006 Відділом приватизації державного житла Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації, квартира АДРЕСА_1 , належала на праві власності гр.. ОСОБА_6 та члену її сім`ї - ОСОБА_2 в рівних частках.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.11.2012 державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Коробановою О.В., ОСОБА_1 , на підставі заповіту, посвідченого П`ятою київською державною нотаріальною конторою 09.10.2008, зареєстрованого в реєстрі за №2-1046 в межах спадкової справи №162/2012, є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме:

- (однієї другої) частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва №36111755 від 28.12.2018, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані/зняті з реєстрації:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації - 09.06.1978, дата зняття з реєстрації - 26.12.2018;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дата реєстрації - 30.05.2013.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 15.05.2018 Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис №8323.

За заявою ОСОБА_1 . Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №1015/18 після смерті ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи №1015/18, вбачається, що крім ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався, заповітів ОСОБА_2 не залишав.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 ЦПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, враховуючи, що встановлення факту батьківства необхідне для прийняття спадщини, беручи до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести зазначений факт, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Києва.

Керуючись ст.ст.20, 125, 126, 128, 129, 130, 135 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Києва, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Усатова І.А.