13.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/3569/20
Справа №205/3569/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу №205/3569/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Універсал лоджистік лімітед», ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Універсал лоджистік лімітед», ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов обґрунтовано тим, що 23.02.2020 року на Криворізькому шосе м. Дніпра відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю двох автомобілів: «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та вантажного автомобіля «SCANIA», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . У результату ДТП водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, що призвели до смерті, а його пасажиру ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, закриту травму грудної клітини, забій грудної клітини, закритий перелом кісток обох гомілкових суглобів. У зв`язку з отриманими травмами позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР з 23.02.2020 року по 13.03.2020 року, а з 13.03.2020 року на амбулаторному. Через перелом обох ніг був позбавлений можливості самостійно себе обслуговувати та перебував у безпорадному стані. Витрати на лікування склали 22 716,30 грн., з яких 16 200 грн. вартість набору металоконструкцій для остеосинтеза, які сплачені сестрою позивача ОСОБА_4 , інші кошти витрати на придбання лікарських засобів, медичних товарів та обстеження. Отримані позивачем травми вимагають тривалого процесу реабілітації, а після зрощення поламаних кісток необхідна операція для видалення металоконструкцій для остеосинтеза на обох ногах. Всі ці обставини суттєво змінили життєвий устрій позивача, що виразилося у тривалому перебуванні в ліжку через переломи ніг, болях в ногах та головних болях через травму голови, потребу в сторонній допомозі через безпорадність та необхідність перебувати в лежачому стані, що не дозволяло позивачу відчувати себе повноцінною людиною. Через це позивач зазнав моральні переживання та страждання. За фактом ДТП відкрито кримінальне провадження за № 0000201. Позивач звернувся до страховика водія - ПрАТ «Євроінс Україна» з заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, однак, страховою жодних виплат не здійснено.

На підставі викладеного позивач просить стягнути на його користь:

- з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» матеріальну шкоду в сумі 22 716,30 грн., відшкодування не отриманих доходів у розмірі 4 723 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 135,82 грн.;

- солідарно з ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» та ОСОБА_2 відшкодування середньомісячного заробітку в сумі 17 514,40 грн. та моральну шкоду в розмірі 198 864,18 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

20.08.2020 року від представника відповідача ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» Заворотнюк І.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що товариством та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано відповідальність водія транспортного засобу «SCANIA R380 LA4X2 HNA», державний номер НОМЕР_3 , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 200 000 грн. Також між товариством та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 1069/19-ДГО/Ц7, яким забезпечено майнові інтереси відповідача, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих третіх осіб внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Враховуючи, що майнові інтереси відповідача застраховані, товариство не є особою, яка зобов`язана відшкодувати завдану шкоду. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

15.04.2021 року від представника ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» надійшов відзив на позов, в якому викладено заперечення на позов після зміни його предмету. Заперечення обґрунтовано тим, що відповідальність водія автомобіля «SCANIA R380 LA4X2 HNA», державний номер НОМЕР_3 , застрахована двома полісами: обов`язкового та добровільного страхування, тому товариство не є особою, яка зобов`язана відшкодувати завдану шкоду. Також вина ОСОБА_2 є предметом розгляду в кримінальній справі. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

11.10.2021 року від представника відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» Ніколова Я.Г. надійшов відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 . Заперечення обґрунтовано тим, що 28.07.2020 року позивач звернувся до страховика з повідомленням про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком, та внаслідок якої позивачу заподіяно тілесні ушкодження. 03.09.2021 року до заяви на виплату страхового відшкодування позивачем долучено вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 204/5658/20. Реальні збитки в сумі 22 716,30 грн. частково не підтверджуються необхідними документами. Так, витрати на лікування підтверджуються квитанціями на суму 20 445,04 грн., а не 22 716,30 грн. Таким чином, 5 відсотків від витрат на лікування складає 1 022,25 грн., тому моральна шкода може бути відшкодована лише в цьому розмірі. При цьому, при зверненні до страховика позивачем не було надано оригінали документів, що підтверджують витрати на лікування. На підставі викладеного представник просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.09.2022 року залучено до участі в справі в якості третьої особи ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», підготовче засідання по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

04.01.2023 року від представника третьої особи ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» Мамедової І.Р. надійшло пояснення щодо позовної заяви. У поясненні зазначено, що позивач до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не звертався, вимоги про здійснення страхового відшкодування не заявляв. Відшкодування шкоди у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності може настати лише у разі перевищення ліміту відповідальності за полісом обов`язкового страхування. Також представник вказав, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та зазначено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, проігнорував (порушив) вимоги Правил дорожнього руху, тобто винні в ДТП, а отже, у завданні шкоди позивачу обидва водії, що необхідно врахувати при визначенні розміру відшкодування у відповідних частках.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» Заворотнюк І.А. проти позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві, а також вказала, що позивач, сівши до автомобіля, яким керував нетверезий водій, свідомо наразив себе на небезпеку, тому просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час. дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направив, про причини не повідомив.

Представник третьої особи ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» Мамедова І.Р. просила розгляд справи проводити без її участі.

Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, судом встановлено, що відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2021 року, який набрав законної сили 08.08.2021 року, по справі № 204/5658/20 23.02.2020 року приблизно о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «SCANIA R380 LA4X2 HNA», державний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом «Fliegl SDS350», державний номер НОМЕР_2 , допустив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, грубо порушуючи Правила дорожнього руху (далі - ПДР), не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , поновив рух свого транспортного засобу, змінивши напрямок свого руху, виїхав на проїзну частину, не надавши автомобілю «ВАЗ 21053» дорогу (перевагу на першочерговий рух), почав виконувати розворот, перетинаючи дорожню розмітку 1.3 ПДР, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків дороги, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Водій ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер. Пасажир автомобіля «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; закритого трьохкісточкового перелому правого гомілково-ступневого суглобу, закритого двохкісточкового перелому лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням відламків; слідів від загоєння глибоких саден чи поверхневих ран по внутрішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу ближче до п`яткової кістки, по тильній поверхні правої стопи в проекції 2-3-ї плюснових кісток, по передній поверхні правої гомілки у верхній третині, в проекції 5-ї п`ясної кістки правої кисті на межі тильної та долонної поверхням, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Вказаним вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.107-113).

Також під час розгляду зазначеної кримінальної справи судом встановлено, що ОСОБА_2 знаходився в трудових відносинах з ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед», на момент вчинення ДТП ОСОБА_2 виконував покладені на нього трудові обов`язки.

Транспортний засіб сідловий тягач «SCANIA R380 LA4X2 HNA», державний номер НОМЕР_3 , та напівпричеп-рефрижератор «Fliegl SDS350», державний номер НОМЕР_2 , належать ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед», що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «SCANIA R380 LA4X2 HNA», державний номер НОМЕР_3 , на момент ДТП була забезпечена полісом ПрАТ «СК «Євроінс Україна» № АО/3391179 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн. на одного потерпілого (а.с.55).

Згідно з договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 23.10.2019 року № 1069/19-ДГО/Ц7, укладеним між ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», страховим випадком за цим договором є факт заподіяння шкоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи внаслідок ДТП, цивільну відповідальність за заподіяння яких несе страхувальник або водій, якщо розмір цієї шкоди перевищує ліміти відповідальності, які діяли за договором ОСЦВП на момент настання страхового випадку (а.с48-52).

З виписки лікарні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з діагнозами: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, закрита травма грудної клітини, забій грудної клітини, закритий перелом кісток обох гомілковостопних суглобів перебував у стаціонарі КНП «МКЛ № 16» ДМР з 23.02.2020 року по 13.03.2020 року (а.с.9).

Відповідно до наданих позивачем доказів (а.с.10-16) за період лікування у стаціонарі позивач поніс витрати, пов`язанні з лікуванням (на лікарські засоби, медичні товари та набір металоконструкцій для остеосинтезу) на суму 22 716,30 грн.

При цьому суд не бере до уваги заперечення представника ПрАТ «СК «Євроінс Україна» щодо вказаної суми, оскільки сума 22 716,30 грн. підтверджена доказами, які не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року № 755/18006/15-ц покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

З досліджених судом доказів вбачається, що спричинення шкоди здоров`ю позивачу відбулось у зв`язку з ДТП за участі транспортного засобу ««SCANIA R380 LA4X2 HNA», державний номер НОМЕР_3 , цивільно-правова відповідальність водія якого була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за полісом № АО/3391179. Вина водія ОСОБА_2 встановлена вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2021 року по справі № 204/5658/20.

Статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представника ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у поясненнях щодо вини ОСОБА_3 , оскільки вина померлого ОСОБА_3 не була встановлена судом, а знаходження його в стані алкогольного сп`яніння не є підставою для зменшення розміру відповідальності водія ОСОБА_2 , який (як встановлено вироком суду) грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 10.1, 10.4 та дорожньої розмітки 1.3 ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, оскільки відбувся страховий випадок, у зв`язку з яким у страхувальника виникла цивільно-правова відповідальність, яка застрахована відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна», позивач має право звертатися до такого відповідача із вимогою щодо відшкодування йому шкоди у межах ліміту відповідальності страховика.

Відповідно до ст. 23 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Пунктом 24.1. статті 24 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Як встановлено судом, у зв`язку з настанням ДТП позивачем понесені витрати на лікування в сумі 22 716,30 грн., які підлягають стягненню зі страховика.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

У ході судового розгляду було встановлено, що через отримання травм у ДТП позивач був тимчасово непрацездатним та перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі з 23.02.2020 року по 13.03.2020 року.

За період тимчасової непрацездатності позивача з 23.02.2020 року по 13.03.2020 року, Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» встановлено мінімальну заробітну плату в місячному розмірі з 01.01.2020 року - 4723 гривні.

Отже, страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивача, складає 4 723 грн., оскільки позивач не працював до ДТП.

Згідно із ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки страхова виплата за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 27 439,30 грн. (шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого 22 716,30 грн. + шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим 4723 грн.), то 5 відсотків від такої суми складають 1 371,97 грн.

При цьому, враховуючи, що позивач просить стягнути 1 135,82 грн. моральної шкоди, а суд відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог, то моральна шкода у розмірі 1 135,82 грн. підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог до ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Також у позові ОСОБА_1 просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» відшкодування середньомісячного заробітку в сумі 17 514,40 грн.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 1197 ЦК України, якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. За ч. 3 ст. 1197 ЦК України, якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості.

Аналіз наведених норм у взаємозв`язку дає підстави для висновку про те, що в разі, якщо потерпілий на момент ушкодження здоров`я не працював, його середньомісячний заробіток обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що позивач внаслідок ДТП отримав ушкодження (перелом кісток обох ніг), що позбавило його можливості вільно пересуватися та працювати тривалий час, суд дійшов висновку про стягнення відшкодування втраченого заробітку з ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» як роботодавця ОСОБА_2 . Виходячи з того, що позивач на момент ДТП не працював, розмір відшкодування втраченого заробітку дорівнює 23 615 грн. (5 * розмір мінімальної заробітної плати 4 723 грн.), однак, враховуючи, що позивач просить стягнути 17 514,40 грн. та положення ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд доходить висновку про стягнення з ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» відшкодування втраченого заробітку позивача в розмірі 17 514,40 грн.

При цьому, вимога про солідарне стягнення вказаної суми з товариства та ОСОБА_2 не відповідає положенню ч. 1 ст. 1172 ЦК України, тому задоволенню не підлягає.

Вирішуючи вимогу про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» моральної шкоди в розмірі 198 864.18 грн., суд виходив з наступного.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З роз`яснень, наданих в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач вказав, що через ушкодження здоров`я в результаті ДТП, він відчував фізичну біль, потребував тривалого лікування, реабілітації, перебував в безпорадному стані та через неможливість ходити потребував сторонньої допомоги, навіть для задоволення звичайних фізичних потреб. Зазначене змінило спосіб його життя та завдало фізичних та душевних страждань.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме: наявність фізичних та моральних страждань через отримання позивачем тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, встановлення причино-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР ОСОБА_2 та настанням ДТП, а також виконання ОСОБА_2 в момент ДТП трудових обов`язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України), суд дійшов висновку, що моральна шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП, підлягає відшкодуванню ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед». При цьому, підстав для стягнення такої шкоди солідарно не встановлено.

У справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року Європейський суд зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків та обставин справи.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення (ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікована 17.07.1997р.). Достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права (справедлива сатисфакція потерпілій стороні, справи «Савула проти України», № 12868/05, рішення від 10.12.2009р.; «Войтенко проти України», № 18966/02, рішення від 29.06.2004р.)

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року по справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Загальновідомо, що зрощення переломів кісток це тривалий процес, який займає не менше двох місяців, при цьому, при переломі кісток обох ніг особа позбавлена можливості ходити. У судовому засіданні позивач зазначив, що відновлення після переломів загалом становило шість місяців, але в майбутньому ще необхідне оперативне втручання для видалення металоконструкції для остеосинтезу.

Суд враховує, що позивач через ушкодження внаслідок ДТП зазнав фізичних страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках через безпорадний стан, а також час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та, виходячи з засад розумності виваженості та справедливості, доходить висновку, що моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню становить 80 000 грн.

Отже, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення моральної шкоди частково.

При цьому, на аргументи ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» щодо того, що позивач, сівши до автомобіля, яким керував нетверезий водій, свідомо наразив себе на небезпеку, зазначає наступне.

Відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2021 року по справі № 204/5658/20 водій ОСОБА_3 під час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, у вироку зазначено, що ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що не бачив, чи був водій у стані алкогольного сп`яніння.

Підпунктом а) 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також п. 1.4. ПДР встановлено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Таким чином, позивач як пасажир мав право розраховувати, що водій транспортного засобу виконує ПДР та є тверезим.

Окрім того, перебування водія автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_3 під час ДТП у стані алкогольного сп`яніння, не спростовує вини ОСОБА_2 у грубому порушенні ПДР, внаслідок якого сталася ДТП.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір підлягає стягненню на користь держави з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в розмірі 285,75 грн. та з ТОВ «Глобал Універсал лоджистік лімітед» в розмірі 975,14 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1172, 1187, 1195, 1197 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 80-82, 89, 141, 259, 265, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Універсал лоджистік лімітед», ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди-задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», , 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.102 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 матеріальну шкоду в сумі 22 716,30 грн, відшкодування неотриманих доходів в сумі 4 723,00 грн. та моральну шкоду в сумі 1 135,82 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Універсал лоджистік лімітед», , 10001, м.Житомир, вул.Київська, буд.81 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 відшкодування середнього заробітку в сумі 17 514,40 грн. та моральну шкоду у розмірі 80 000 грн.

В задоволенні позову в іншій частині-відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», , 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.102 на користь держави судовий збір у розмірі 285,75 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Універсал лоджистік лімітед», , 10001, м.Житомир, вул.Київська, буд.81 на користь держави судовий збір у розмірі 975,14 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко