Провадження № 2/521/2845/23
УХВАЛА

20.04.2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суд м. Одеси Леонов О.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" (правонаступник Акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК") треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до АТ "АЛЬФА-БАНК" (правонаступник АТ "УКРСОЦБАНК") треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому позивач просить суд про визнання договору іпотеки № 5289 від 28.11.2007 року припиненим, зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 19.04.2023 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду та передано судді 20.04.2023 року.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором іпотеки № 5289 від 28.11.2007 року, укладений між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , кредитний договір № 2007/693-01/39 від 28.11.2007 року, виконавши рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2016 року по справі № 521/10175/15-ц про стягнення заборгованості станом на 2015 рік у загальному розмірі 1014966,57 (один мільйон чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 57 копійок, яка складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 565034 (п`ятсот шістдесят п`ять тисяч тридцять чотири) гривні 30 копійок; - заборгованості за відсотками у розмірі 279963 (двісті сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три) гривні 62 копійки; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 18537 (вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять сім) гривень 07 копійок; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 45349 (сорок п`ять тисяч триста сорок дев`ять) гривень 31 копійка; - інфляційні витрати за кредитом у розмірі 34088 (тридцять чотири тисячі вісімдесят вісім) гривень 32 копійки; - інфляційні витрати за відсотками у розмірі 71993 (сімдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто три) гривні 95 копійок.

Дослідивши подану позовну заяву, вважаю за необхідне заявити самовідвід судді по справі посилаючись на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки з 28.09.2010 року по 15.09.2011 року я, ОСОБА_4 , працював в Одеській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк» на посаді провідного спеціаліста відділу по роботі з проблемною заборгованістю фізичних осіб та тимчасово виконував обов`язки начальника вказаного відділу то в мої посадові обов`язки входило: робота з клієнтами банку з приводу заборгованості, перевірка та складання позовних заяв про стягнення заборгованості, процесуальний супровід судових справ, тому мною було висловлено сформована правова позиція, як представника банка, у справах які перебувають у роботі відділу.

Крім того, у період з 2014 року по 2015 рік моя дружина ОСОБА_5 також працювала в ПАТ «Укрсоцбанк» (м. Одеса) на посаді юрисконсульта відділу по роботі з проблемною заборгованістю та представляла інтереси банка в судах в якості представника, тому не виключаю можливість, що на той час вона могла працювати безпосередньо і з документами по цій справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуга проти України» від 28.10.1998 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід.

Відповідно до ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Виходячи із положень ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд має завжди «встановлений Законом» метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу. Це формулювання засвідчує принцип Верховенства права, притаманний цій системі Конвенції та її протоколів. Вислів «встановлений Законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справі «Булуй проти Австрії» від 22.02.1996 року та інші.

Термін «Закон», про який ідеться в цьому положенні, стосується таким чином не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Тут йдеться, зокрема, про положення щодо повноважень, щодо несумісностей щодо відводу суддів (рішення у справі «Коєм та інші проти Бельгії»

У відповідності п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу судді. Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) в тому числі, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно з ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад, умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад, умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Таким чином, з метою нівелювання можливості виникнення у сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суддя приходить до висновку про необхідність заявити самовідвід.

Керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.36, 39, 40, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Леонова Олександра Степановича від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" (правонаступник Акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК") треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Справу передати для визначення іншого судді у порядку встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Леонов

20.04.23