Справа № 343/2389/22
Провадження № 22-ц/4808/715/23
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю особи, яка подала апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_1 і його представника адвоката Коваленко О.В., представника відповідача ТзОВ «Нафтогаз Тепло» Сагайдака Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Нафтогаз Тепло» про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з роботи й поновлення на роботі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду, ухвалене суддею Лицуром І.М. 31 березня 2023 року у м.Долина Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 05 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Нафтогаз Тепло» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з роботи й поновлення на роботі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що з 01 червня 2020 року його призначено на посаду інженера з охорони праці у філії «Новороздільські електричні мережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло», а з 16.07.2020 року переведено на посаду провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці даної філії.

06 червня 2022 року посадовими особами філії «Новороздільські електромережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» на нього вчинено психологічний тиск з метою змусити його звільнитися з роботи і того ж дня директором філії Я.Лесюком ініційовано збори трудового колективу, на яких йому було висловлено недовіру в плані виробничої співпраці з персоналом філії, а 16.06.2022 року наказом № 3-К-ТМ/НРЕ притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану.

Крім того, 07 червня 2022 року та 01 липня 2022 року його повторно змушували звільнитися з роботи, а після його відмови наказом директора філії «Новороздільські електромережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» від 01.07.2022 року № 56-К/НРЕ його звільнено з роботи в зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставами звільнення стали: повідомлення про необхідність надати пояснення щодо порушення трудової дисципліни, отримане ним 01.07.2022 року, службова записка менеджера з охорони праці відділу охорони праці ТзОВ «Нафтогаз Тепло» від 13.06.2022 року, розпорядження директора філії «Новороздільські електромережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» від 21.06.2022 року та наказ філії «Новороздільські електромережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» від 16.06.2022 року № 3-К-ТМ/НРЕ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Звільнення з роботи вважає незаконним. Так, в організаційній структурі філії «Новороздільські електромережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» відсутній окремий структурний підрозділ з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 20 та ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України.

Зобов`язання, зазначені у розпорядженні від 21.06.2022 року, яке стало причиною його звільнення, завдання доручені йому до виконання незаконно, так як він не знаходився у прямому підпорядкуванні директора ОСОБА_2 і в установленому порядку не набув відповідних прав та відповідальності ні начальника служби, ні виконувача обов`язків начальника служби з охорони праці.

Після повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України він займався виконанням вимог наказу ТзОВ «Нафтогаз Тепло» від 22.03.2022 року № 35-Н-22 «Про створення евакуаційної комісії ТзОВ «Нафтогаз Тепло» в філії «Новороздільські електромережі» і в той же час йому необхідно було виконати вимоги Окремого доручення ТзОВ «Нафтогаз Тепло» від 06.04.2022 року № 8-ОД-22 «Щодо подання декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці».

Спочатку вказане Окреме доручення директором філії Я.Лесюком було скеровано для виконання головному інженеру ОСОБА_3 , який з 06.04.2022 року по 16.05.2022 року не організував будь-яких робіт щодо належного виконання цього доручення, а 21.06.2022 року директором філії було передоручено виконання цього Окремого доручення йому одноосібно.

Виконання вимог п. 1 Окремого доручення від 06.04.2022 року № 8-ОД-22 взагалі не передбачено його трудовим договором та посадовою інструкцією.

Що стосується організації проведення внутрішнього аудиту про дотримання вимог законодавства про охорону праці під час безпечного виконання робіт підвищеної небезпеки, то у філії «Новороздільські електромережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» не було розроблено та затверджено жодного нормативно-правового акту щодо порядку проведення такого аудиту. Крім того, організацією внутрішнього аудиту охорони праці повинен займатися директор, як посадова особа уповноважена роботодавцем.

Просив визнати незаконними та скасувати накази філії «Новороздільські електромережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» № 3-К-ТМ/НРЕ від 16.06.2022 року «Про притягнення його до дисциплінарної відповідальності» та № 56-К/НРЕ від 01.07.2022 року «Про звільнення з роботи», поновити його на посаді провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці даного товариства (а.с.1-2,том.1).

Рішенням Долинського районного суду від 31 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено в зв`язку з пропуском без поважних причин строків звернення до суду (а.с.16-21,том.2).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що з оскаржуваного наказу від 16.06.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » неможливо встановити яке саме порушення він, як працівник, вчинив, оскільки в наказі відсутнє чітке формулювання обставин і суті допущеного ним проступку, які підстави прийняття рішення про притягнення його до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування певного виду стягнення. Обставини у констактуючій частині наказу описані однобічно та не об`єктивно.

Зазначає, що директором порушено умови трудового договору та розпорядженням неправомірно передоручено виконувати в повному обсязі окреме доручення ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 06.04.2022 року виключно йому одному. Проте, відповідно до вимог абз.7 ч.2 ст.13 Закону України «Про охорону праці» організація проведення аудиту охорони праці це обов`язок роботодавця. Аудит охорони праці підприємства повинна проводити група працівників, які пройшли навчання, склали іспит і отримали сертифікат чи інший документ, а не один працівник, як визначив директор своїм розпорядженням. Крім цього, в цей період на нього директор та менеджер відділу охорони ТОВ «Нафтогаз Тепло» неправомірно поклали значний обсяг робіт з питань цивільного захисту.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що він систематично порушував покладені на нього посадовою інструкцією трудові обов`язки. Також, директором порушено п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників і в оспорюваному наказі не чітко наведено формулювання підстав звільнення, внаслідок чого розуміння причини звільнення набирає зовсім іншого значення («у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку» розділовий сполучник «або» неправомірно підмінив єднальним сполучником «та»).

Судом не враховано його аргументи та докази при розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Так, пропуск строку позовної давності пов`язане із впровадженням карантинних обмежень. Іншими поважними причинами пропуску строків звернення до суду є: відвідування Долинської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості та рекомендованих центром зайнятості роботодавців; відвідування територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військомату) та проходження військово-лікарської експертизи; відвідування медичних закладів; перебування на стаціонарному лікуванні медичного закладу; регулярні вимкнення електричної енергії з 10 жовтня 2022 року; введення воєнного стану в Україні та періодичні повітряні тривоги; спричинена легка депресія ,пов`язана із звільненням з роботи 04 липня 2022 року.

З урахуванням наведеного просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити (а.с.27-32,том.2).

Представник ТзОВ «Нафтогаз Тепло» подав відзив на апеляційну скаргу.

Вказує, що наведені позивачем докази щодо пропуску строків давності жодним чином не пов`язані із впровадженими карантинними обмеженнями. Відключення електричної енергії чи регулярні повітряні тривоги також не охоплюють такий тривалий пропуск строку давності і не стосуються впровадженого карантину.

Судом вірно встановлено, що з часу звільнення позивача з роботи (04.07.2022 року) і до звернення в суд з даним позовом (30.12.2022 року) пройшло 180 днів, а зайнятим відвідуванням територіального центру комплектування, лікуванням і медичними обстеження він був протягом 35 днів.

Просить рішення суду залишити без змін (а.с.52-54, том.2).

В силу ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_1 і його представника адвоката Коваленко О.В., представника відповідача ТзОВ «Нафтогаз Тепло» Сагайдака Т.І., дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з положень ст.ст.40,139,147,148,233,234 КзПП України, встановивши, що з недоведеності систематичного порушення позивачем покладених на нього посадовою інструкцією обов`язків та притягнення його до відповідальності, відтак позивач не вчинив будь-якого дисциплінарного проступку, за який на нього накладалося дисциплінарне стягнення. Суд зауважив, що розпорядження директора філії «Новороздільські електромережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» від 21.06.2022 року № 02/НРЕ «Про невиконання вимог Окремого доручення», невиконання якого стало підставою для звільнення, не було законним, оскільки ОСОБА_1 не мав відповідних повноважень на виконання в повному обсязі такого доручення, а тому наказ про звільнення його з роботи винесений з порушенням чинного законодавства, дійшов висновку, що позивач не вчинив будь-якого дисциплінарного проступку, за який на нього накладалося дисциплінарне чи громадське стягнення. Суд дійшов висновку, що право позивача дійсно порушене, його незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді догани та незаконно звільнено з роботи, однак, він без поважних причин пропустив встановлені законом строки звернення до суду з даним позовом, а тому з цих підстав заявлений позов до задоволення не підлягає .

З таким висновками апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.2020 року прийнятий на роботу в Новороздільські електричні мережі ТзОВ «Нафтогаз Тепло» на посаду інженера з охорони праці, а 16.07.2020 року переведений на посаду провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці філії «Новороздільські електричні мережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло», про що свідчать відомості трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 11, том.1).

Згідно окремого доручення генерального директора ТзОВ «Нафтогаз Тепло» В.Михайльо від 06.04.2022 року № 8-ОД-22, зокрема, директору філії «Новороздільські електромережі», тимчасово виконуючому обов`язки директора філії «Новороздільська ТЕЦ» Я.Лесюку доручено затвердити переліки видів робіт машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація яких може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та дозволу з урахуванням вимог Постанови № 357; організувати проведення внутрішнього аудиту про дотримання вимог законодавства про охорону праці під час безпечного виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки комісіями, до складу яких призначити працівників служби охорони праці та керівників виробничих структурних підрозділів; надати менеджеру з охорони праці ОСОБА_4 на електронну адресу до 16.05.2022 року заповнені декларації на роботи підвищеної небезпеки та окремо, на машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки з метою подальшого подання на реєстрацію до територіального органу Держпраці (а.с. 17-18,том.1).

16 червня 2022 року наказом директора філії «Новороздільські електричні мережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» Я.Лесюка № 3-К-ТМ/НРЕ провідному інженеру з охорони праці служби з охорони праці ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни оголошено догану. В мотивувальній частині даного наказу притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності обґрунтовано недотриманням ним толерантних та коректних відносин з колегами, нездатністю приймати участь в командній роботі, регулярним провокуванням конфліктних ситуацій, створенням ворожої і принизливої атмосфери в колективі, що має негативний вплив на робочий процес та репутацію ТзОВ «Нафтогаз Тепло», тобто порушенням п. 1.6. Посадової інструкції, п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку, розділу 9 Кодексу корпоративної етики.

Підстави: службова записка головного інженера ОСОБА_3 №101-СЗ-1.12 від 08.06.2022 року; заява ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 19.05.2022 року; доповідна записка ОСОБА_7 від 18.05.2022 року; протокол зборів трудового колективу від 06.06.2022 року; протокол зборів трудового колективу від 16.06.2022 року(а.с. 35, 37, 38, 39, 40-4, 181-182 том.1).

Як вбачається з розпорядження директора філії «Новороздільські електромережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» Я.Лесюка від 21.06.2022 року № 02/НРЕ «Про невиконання вимог Окремого доручення», провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці ОСОБА_1 зобов`язано до 01.07.2022 року виконати в повному обсязі вимоги Окремого доручення Генерального директора ТзОВ «Нафтогаз Тепло» Михайльо В.В. від 06.04.2022 року № 8-ОД-22 (а.с. 16).

Наказом № 56-К/НРЕ від 01.07.2022 року, ОСОБА_1 звільнено з роботи 04.01.2022 року в зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставами зазначено: повідомлення про необхідність надати пояснення порушення трудової дисципліни, отримане ОСОБА_1 01 липня 2022 року; службова записка менеджера з охорони праці відділу охорони праці ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 13.06.2022 року №59-СЗГД-1.10; розпорядження директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 21.06.2022 року №02НРЕ «Про невиконання вимог окремого доручення»; наказ філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 16.06.2022 року №3-к-ТМ/НРЕ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »; пояснення ОСОБА_1 від 01.07.2022 року (а.с. 12-21, том.1).

Посадовою інструкцією, затвердженою виконуючим обов`язки директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» 30.07.2020 року, визначено завдання та обов`язки, права, відповідальність, необхідний рівень знань, кваліфікаційні вимоги та взаємовідносини (зв`язки) за посадою провідного інженера з охорони праці служби охорони праці філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» під час виконання своїх посадових обов`язків (а.с.23-31,том.1).

Правила внутрішнього трудового розпорядку (додаток №1 до Колекстивного договору ТОВ «Нафтогаз Тепло») на 2022-2023 роки, затверджені генеральним директором ТОВ «Нафтогаз Тепло», визначають внутрішній трудовий розпорядок на ТОВ «Нафтогаз Тепло» для працівників товариства та спрямовані на зміцнення трудової дисципліни, своєчасне та якісне виконання працівниками своїх покладених обов`язків, раціональне використання робочого часу, підвищення продуктивності і ефективності праці. Працівники товариства зобов`язані не допускати дій і вчинків, що можуть зашкодити інтересам людей, держави, негативно вплинути на репутацію Товариства та не виявляти упередженості до будь-яких осіб (п.3.2) (а.с.117-121, том.1).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач у встановленому порядку був ознайомлений з посадовими обов`язками та відповідною інструкцією.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який вже раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Судом встановлено, що з оспорюваного наказу № 3-К-ТМ-НРЕ від 16.06.2022 року, «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», неможливо встановити, яке саме порушення зі сторони позивача мало місце, в наказі відсутнє чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником ОСОБА_1 проступку, підстави прийняття рішення про притягнення його до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, тому суд вважав даний наказ незаконним як винесений з порушенням вимог чинного законодавства.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази систематичного порушення позивачем покладених на нього посадовою інструкцією обов`язків та притягнення його до відповідальності, слід вважати, що позивач не вчинив будь-якого дисциплінарного проступку, за який на нього накладалося дисциплінарне чи громадське стягнення.

Судом з`ясовано, що розпорядження директора філії «Новороздільські електромережі» ТзОВ «Нафтогаз Тепло» від 21.06.2022 року № 02/НРЕ «Про невиконання вимог окремого доручення» не було законним, оскільки ОСОБА_1 не мав відповідних повноважень на виконання в повному обсязі окремого доручення, а тому наказ про звільнення його з роботи винесений з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Верховний суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 751/1198/18 (провадження № 61-5845св19) вказав, що у статті 234КЗпП України не наведено переліку поважних причин для поновлення строку звернення з заявою про вирішення спору, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. При цьому поважними причинами пропуску строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами. Оскільки строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін, тому у кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Строк звернення до суду за вирішенням трудового спору обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, норма статті 233 КЗпП України деталізує це правило стосовно випадків звільнення працівника.

Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору є складовою механізму реалізації права на судовий захист та однією із основних гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом ex officio, незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі (частина третя статті 267 ЦК України). Такий висновок Верховного Суду викладено у постанові від 02.12.2020 по справі № 751/1198/18 (провадження № 61-5845св19).

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтуванні клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

ЄСПЛ постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

У силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наказом № 3-К-ТМ/НРЕ від 16.06.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 ознайомився 17 червня 2022 року, що підтверджується відміткою про ознайомлення та підписом останнього (зворотній а.с. 125).

Відповідно строк оскарження даного наказу закінчився 18 вересня 2022 року, однак позовну заяву подано дише 30 грудня 2022 року.

Що стосується позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу № 56-К/НРЕ від 01.07.2022 року «Про звільнення з роботи», то із зазначеним наказом позивач ознайомився 04 липня 2022 року. Відповідно визначений ст.233 КзПП України місячний строк звернення до суду був пропущений

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 03.08.2022 року вже звертався у визначений законом строк з позовом до ТзОВ «Нафтогаз Тепло» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак його позов було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою цього ж суду від 24.08.2022 року, що набрала законної сили 09.09.2022 року, позовну заяву ОСОБА_1 повернуто у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с. 62-63, том.64, том.1).

В обґрунтування причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 вказує те, що після звільнення з роботи мав намір зареєструватися до центру зайнятості, однак змушений був спочатку з`явитися до військкомату, де його зобов`язали пройти медичний огляд. Обстеження проходив кілька тижнів в зв`язку зі станом здоров`я, з 23.09.2022 року по 14.10.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП «Долинська багатопрофільна лікарня», що підтверджується довідкою Центральної ЛКК даного закладу охорони здоров`я № 106/1 від 17.10.2022 року (а.с. 69, том.1).

У строк давності звернення до суду для оскарження наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи не слід враховувати період стаціонарного лікування позивача з 23.09.2022 року по 14.10.2022 року, що складає 22 дні, оскільки саме в цей час він не мав фактичної можливості підготувати та подати документи до суду.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що з часу звільнення позивача з роботи (04.07.2022 р.) і до звернення в суд з цим позовом (30.12.2022 р.) минуло 180 днів, а зайнятим відвідуванням Калуського РТ ЦК та СП, лікуванням і медичними обстеженнями позивач був протягом 35 днів.

Таким чином, протягом 145 днів позивач мав можливість звернутися в суд з даним позовом, що в кілька разів перевищує встановлений законом місячний строк для звернення із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.12.2020 року у справі № 909/1165/19.

Надані позивачем докази підтверджують те, що він за повістками неодноразово з`являвся до першого відділу Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, проходив медичні огляди та відвідував центр зайнятості.

Проте ці обставини не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки не є об`єктивними перешкодами для подання позову і їх не можна вважати поважними причинами пропуску такого строку.

Посилання апелянта на запровадження карантинних обмежень не є безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку без зазначення та наведення відповідного обґрунтування і надання доказів неможливість здійснення процесуальних дій, що зумовлені такими обмеженнями.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення і його висновки відповідають правильно встановленим обставинам справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Долинського районного суду від 31 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді:

Л.В. Василишин

В.Д.Фединяк

Повний текст постанови складено 11 липня 2023 року.